I20 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I 888. 



förutse, att åtminstone den ena af de båda sistnämda arterna 

 äfven skulle tillhöra vår fauna. Vi äro också nu i tillfälle att 

 meddela, att såväl Chelidiira albipennis Meg. som Chel. acan- 

 tJiopygia GÉNÉ äro svenska arter. Båda hafva först anträffats i 

 Skåne af akademieadjunkten Thomson. 



Som det torde vara ganska sannolikt, att dessa arter, syn- 

 nerligast CJiel. acantJiopygia Géné, förekomma på flera andra 

 ställen i vårt land än Skåne, har jag ansett det ega sitt intresse 

 att lemna en beskrifning af dem och angifva de karaktärer, hvar- 

 igenom de skiljas från Forficula anriciilaria L., och Labia 

 minor L., med hvilka de möjligen hos oss blifvit förväxlade. * 

 üerjämte vill jag vördsammast uppmana hrr entomologer att åt 

 dessa insekter egna någon liten uppmärksamhet. 



Gen. CHELIDURA Latr. 



Lamina subgenitalis ** oväpnad (fig. 2 Ii). Antenner 12 — 13- 

 ledade. Pronotum nästan qvadratiskt. Flygvingar saknas; 

 elytra antingen fullständigt utbildade eller rudimentära. Andra 

 tarsleden försedd med tvänne utdragna sidoflikar, som omfatta 

 basen af den tredje leden. 3 och 4 dorsala abdominalsegmenter 

 på hvardera sidan med en upphöjd och förtjockad list. 



c/': forcipes vid basen vidt skilda (figg. 2 och 3). 



Chel. albipennis Meg. 



Blekt gulbrun, hårig. Antenner 12-ledade. Elytra fria, nor- 

 malt utbildade, mer långa än breda och med rät bakkant; 

 scutell saknas. Abdomen fint punkterad, långhårig; de laterala 

 listerna på 3 och 4 abdominalsegmenten nästan knöllika, svart- 

 glänsande, ç^: forcipes långa, svagt böjda, trinda, på insidan 

 med en svag tand vid basen och en annan starkare på midten; 



* Cliclidiira acanthoftygia GÉNÉ. företer vid ett flygtigt betraktande stor 

 likhet med den outvecklade Forficida auricularia L. och har nog därför blif- 

 vit förbisedd i vårt land. 



** Den sista af de utifrån synliga ventralplåtarne på abdomen. 



