AURivit.r.ius: arrhenophacus. 145 



rudimentaiio a capitc ct incsonoto ocrulto ; niesonotum magnum, 

 antice rotundato pioductum, postice recte truncatum sulcis nuUis; 

 axillre magnae transverso-triangulares, dorsulum a mesonoto fere 

 omnino séparantes; dorsulum magnum freno subdistincto; meta- 

 thorax brevissimus spiraculis circularibus. — Alae anticse magnœ, 

 apice obtuse rotundata^, in margine externo-postico longe ciliatae, • 

 pubescentes, juxta marginem posticum et ad postcostam nudae 

 speculo nullo; costa postcostalis unisetosa, medium alas vix attin- 

 gens, apice curvata et mox ante stigma obsoleta; stigma, radius 

 et metacarpus in maculam obscuram punctiformem confusa; alae 

 posticaä breves angustae, sublineares cellula costali nulla. — Me- 

 sosterni latera scutata mesopleuris baud conspicuis. — Abdomen 

 sessile, late ovatum, apice acuminatum. — Pedes médiocres; tibiae 

 anticre calcari tenui, fere recto, apicem metatarsi vix attingente, 

 intermedin calcari robustiore, metatarsum »quante et posticae 

 calcari singulo gracillimo, setiformi ornatae; tarsi omnes articulis 

 4 compositi, unguiculis minutis, gracillimis et pulvillo magno 

 praediti. — Corpus baud metallicum, subnudum antennis pedi- 

 busque breviter sparsim setulosis. 



Genom fyrledade tarser och treledade antenner skiljer sig 

 detta slägte genast från alla mig bekanta slägten af Pteromali- 

 dernas familj. Endast om slägtet Thysanus Walk. [Triphasius 

 Först.) har uppgifvits, att antennerna skulle vara treledade, men 

 noga taget har detta slägte 4-ledade antenner och för öfrigt är det 

 så afvikande från ArrJienophagiis, att ingen förvexling dem emellan 

 kan ega rum. Jag har mycket tvekat angående den rätta platsen för 

 slägtet ArrJicnopJiagus i systemet. Om man strängt håller sig till 

 den hittills brukliga indelningen af Pteromaliderna i Macrocentri (Pen- 

 tameri) och Microcentri (Tetrameri et Trimeri) nödgas man hän- 

 föra Aj-rlienopJiagiis till den senare afdelningen. Det är emel- 

 lertid omöjligt, att finna någon naturlig plats för ArrJienopliagus 

 bland Tetramererna ; ty från Tetrastichinerne afviker y^;'r/^^;/<7//zrt'- 

 gus så väsentligt, att dess plats inom den familjen ej synes kunna 

 försvaras. Så väl lefnadssättet som kroppsbildningen i allmänhet 

 synas mig däremot tala för, att vi här hafva att göra med en 

 lågt stående form af Encyrtidernas grupp. Om man nämligen jäm- 

 för Arrhenophagiis med Agcniaspis eller några andra af de minsta 



