146 ENTOMOLüGISK TIDSKRIFT I 888. 



Encyrtiderna och bortser från antennerna och tarserna, visa sig 

 följande vigtiga likheter: Hufvudet är bredt och stort, nedåt 

 afsmalnande, prothorax och framförallt pronotum är mycket kort ; 

 mesonotum saknar fåror och är baktill tvärhuggen ; axillerna äro 

 triangulära, tvärliggande; metathorax är mycket kort; bakkroppen 

 är bred, oskaftad och har å hvardera sidan ett borstknippe kring 

 andhålet; stigmat i framvingarne är kort, punktformigt och mellan- 

 bröstets sidor äro täckta af en sköldlik plåt. Genom sistnämda 

 kännetecken samt genom den baktill tvärhuggna mesonotum och 

 framvingarnes punktformiga stigma afviker slägtet Arr/ienophagiis 

 äfven så väsentligt från Aphelininerna, att man ej kan föra det 

 till denna grupp, ehuru antennernas få leder annars skulle tala 

 för en dylik anordning, 



På grund häraf hänför jag tills vidare Arrhcnophagus till 

 Encyrtiderna, ehuru jag på samma gång erkänner, att slägtet från 

 dem väsendtligen afviker genom antennernas och tarsernas byggnad. 



1. Arrhenophagus chionaspidis n, sp. 



Taf. I fig. I — 9. 



Piceo-niger, antennis, pedibus pectoreque dilutioribus, brunne- 

 scentibus; capite transversim reticulato-strigoso; mesonoto transver- 

 sim arcuato-strigoso, quasi squamoso; dorsulo longitudinaliter reti- 

 culato-strigoso. Ç — Long, corporis o,4S — 0,50 m. m., long, alarum 

 antic. 0,6 m. m. 



Mas ignotus. 



Patria — Suecia media. 



Kläckt i stor mängd i augusti 1887 ur hanlarver till CJii- 

 onaspis Salicis L., tagna på en liten sälgbuske (Salix caprea) i när- 

 heten af Vaxholm. Oaktadt jag granskat mer än hundra exemplar, 

 har det ej lyckats mig att finna någon hane. 



