WALLENGREN : SKANDINAVIENS VECKLAREFJÄRLL\R. 193 



Har gifvit den typiska formen, dels åtskilliga varieteter. Larven 

 grâ eller nästan svart, med svarta, Ijuskantade vårtor; hufvud 

 gult med svart bakkant ; nackskölden svart med gul framkant ocli 

 midtellinie. Har gifvit Var. iiiiniisculana. Larven år polyphag 

 och har blifvit funnen på Achillea inillefoliiini, Senecio^ Arte- 

 misia cam pestris & vîùlgaris, Centanrea ja ce a, Solidago vir- 

 gaurea, Serratula tiiictoria. Hicracium, Anthyllis, Medicago 

 sativa, Vicia sepiîim, Orobus tuberosus, Sedum. Angelica, j^go- 

 podiiim, Primula veris, Saxifraga, Lathy rus, Cerastium. 

 Ononis spinosa, Cratœgus m. fl. Såsom späd minerar larven inuti 

 bladen på näringsplantan, men utkryper sedan och lefver mellan 

 sammanspunna blad. 



Mellan ofvan uppräknade varieteter, som af flere förf. anses 

 såsom själfständiga arter, finnas talrika öfvergångar. Zeller an- 

 ser alticolana såsom god art och Hofmann anser minusculana 

 och incertana tillhopa såsom en god art, skild från öfriga, huf- 

 vudsakligen på grund af något olika form af honans ägglägg- 

 ningsrör. Vi hafva här fört dem alla tillsamman till dess vidare 

 undersökningar kunna afgöra saken. 



Under juli och augusti månader på hela halfön in i Fin- 

 marken. Dock tillhör var. 2 mera norden och fjällen, samt de 

 öfriga sydligare provinserna. Hufvudformen förekommer öfver allt. 



4. C. nubilana Hübn. Hufvudet smutsgult; framvingarne 

 mörkbruna, vattrade med svartaktigt, antingen utan eller med 2, 

 af mörka tvärlinier genomdragna, askgrå tvärband, det ena innan- 

 för, det andra utanför midten. 



Wallengr. Sp. Tortr. & Tin. 11. 68. 



Larven skall lefva på äppleträd, slånbuskar och äfven på 

 björk samt på Cratœgus. Den är grön med brunt hufvud. 



Under juli månad i södra och mellersta Sverige, åtminstone 

 in i Upland. Skiljes från föregående ej blott genom hufvudets 

 färg utan äfven derigenom, att framvingarnes bas är bredt mörk- 

 brun, ej grå med brunt tvärband. 



5. C. policolana. Gn. »Brun,; framvingarne brunrökiga, 

 något glänsande, i synnerhet i disken beströdda med oregelbundna, 

 glesa, svarta fjäll; framkanten utåt knappt punkterad med hvitt; 

 fransarne af samma färg som vingarne; bakvingarne askgrå, mot 

 utkanten rökisa.» Guenée. 



