38 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 889. 



Synonym med LitJiobius hucculoitiis Mefnert, Haase och 

 Stuxberg, med afskiljande ur den sistnämdes synonymlista åt- 

 minstone af LitJi. agilis (Koch) Meinert, hvilken i sin sidotagg 

 undertill på analbenens höfter eger ett godt artmärke; synonym 

 alltså äfven med Litliobhis inelanocepJiahis L. Koch och Li- 

 tJiobius venator L. Koch, hvilka jag i min förteckning 1869 

 (Öfvers. Vet. Ak. Förh. p. 638) anmälde såsom svenska. 



Funnen i Skåne, Blekinge, Småland, på Öland och Got- 

 land, öfverallt mindre allmän. — Danmark och Holland, N. o. 

 S. Tyskland, Österrike, Schweiz, Italien. 



b) var. hehescens mihi. 



Denna form, som jag i Öfvers. Vet. Ak. Förh. 2 6:e årg. 

 N:o 6 p. 639, ehuru med tvekan, identifierade med Ludw. Kochs 

 LitJi. macilentus, upptages här såsom en varietet af ofvanstående 

 enligt Stuxberg mångskiftande art. Äfven om den nu ej är 

 Kochs Litk. macilentus ■ — enär denna enligt Latzel, som 

 sammanslår den med L. agilis, skall ega analbenens höfter un- 

 dertill väpnade med en sidotagg, hvilken vår form saknar — så 

 äro olikheterna med hufvudarten L. glabratus så pass betydande, 

 att jag fortfarande har stor benägenhet att anse den såsom själf- 

 ständig art. Se här det vigtigaste: 



Ögonens oceller smärre och plattade, äfven hos storvuxna 

 ■exemplar färre till antalet och ej bildande så regelbundna rader 

 — på ett exemplar, hvars kroppslängd (analbenen oräknade) ut- 

 gjorde 12 m.m., kunde, och det ej utan svårighet, räknas blott 

 ■8 låga oceller, medan på ett 11 m.m. långt exemplar af L. 

 glabratus funnos 17 stora, i tydliga rader fördelade — ; benens 

 taggväpning ej så riklig, på analbenens undre sida ej öfversti- 

 gande o, i, 3, i, o; honans genitalklo visserligen treklufven, 

 men den yttre taggen liten och sittande långt nedom mellantaggen. 

 Dessutom är kroppen mera långhårig, ryggsköldarne ej så jämna 

 som hos hufvudarten, utan tvärtom lätt skrynkliga, kroppsfärgen 

 mörkare, analbenen längre och antennledernas antal högt (omkr. 

 40). Spritlagda exemplar hopdraga ock hårdt benen, hvilket 

 tyder på en annan muskulatur än hos den typiska L. glabratus, 

 där benen äfven hos i sprit dödade djur bibehålla sitt naturliga, 

 halft utspärrade läge. — Huru mycket karaktererna kunna va- 



