VON PORAT: skandinaviska HALFÖNS MYRIOPODÜLOGI. 73 



kroppens bredd. Färgen mörkbrun, på undre kroppssidan ble- 

 kare, hvitaktig, hos yngre ex. enfärgadt gulaktig; sidokölarne 

 hvita. — Hanois kopulatio)isorganer ega ett kraftigt och förlängdt 

 basalstycke, hvarifrån utgå dels en kortare inåtrigtad stam, dels 

 en längre tvådelad, hvars ena del bildar ett slags krumbojd skida, 

 inneslutande ett långt, med spetsen utskjutande borst. — Längd 

 17 m.m.; bredd 2 ni.m. 



Af denna i nästan alla verldsdelar förekommande myriopod 

 hafva äfven några exemplar förirrat sig till drifhus i Sverige och 

 Norge. Ofvanstående beskrifning grundar sig nämligen på 3 

 exemplar, tagna i Ofverås växthus nära Göteborg af Int. A. W. 

 Malm, samt på ett annat, funnet i Kristiania botaniska trädgård 

 år 1886 af mig. — Prof. Latzel anför den från Ungarn, själf har 

 jag tagit ett exemplar sommaren 1884 i Palmengarten i Han- 

 nover. Från Holland angifves den af Max Weber i Arkiv f. 

 mikrosk. Anatomi, b. 21 (1882) p. 468, där det bl. a. heter: 

 »Djuret förekommer i flere drifhus i Zeist, Utrecht och Amster- 

 dam i fuktig jord under blomkrukor och kommer i varm och 

 fuktig väderlek gerna upp till ytan. Förr var det blomster- 

 handlarne okändt, medan det nu blifvit en verklig plåga för 

 många växthus.» Från Neapel har jag sett exemplar i Dr Everts 

 samling. 



XIII. Slägtet Scytonotus C. L. Koch 1847. 



(Syst. d. Myr. p. 130.) 



Detta Kochs slägte skall måhända befinnas sammanfalla 

 med Brachydesmus Heller. Fullt utvecklade exemplar af Se. 

 gramdatus Say, förvarade på Riksmuseum i Stockholm, ega 

 nämligen blott ig segment. Koch uppgifver visserligen 20 seg- 

 ment för sina Scytonotiis-2iX\.QX, men afbildar dem med ig, och då 

 han uppgifver, att till typ för hans Se. nodiilosiis legat ett han- 

 e.xemplar med 31 par ben, hvilket antal helt enkelt är en omöj- 

 lighet, väckes ytterligare tvifvel på hans uppgifters noggrannhet. 



Af detta slägte, som annars synes tillhöra Nordamerika, har 

 Int. A. W. Malm i Göteborgs Trädgårdsförenings växthus år 

 1874 på våren funnit ett stort antal exemplar af en form, som på 

 grund af sina fingerlikt delade sidosköldar här upptages under namnet 



