VON porat: skandinaviska halföns myriopodologi. 117 



Für denna art kanner man blott de gamla fyndorterna, näm- 

 ligen Ramlösa och Belteberga i Skåne. 



Det lider knappt nägot tvifvel, att icke Meinerts art är 

 synonym med Kochs och Latzels, ty likheten i alla väsentliga 

 kännemärken talar därför: de två hårbärande hjässgroparna, sido- 

 porernas läge strax intill suturen, som är nästan rät, och den 

 något tätare strieringen, hvilket allt skiljer den från /. sabulosus 

 Linné. — - Att vår nordiska form är något mindre och har ett 

 mindre antal segment än den sydliga, är en inom luliderna allt- 

 för vanlig afvikelse för att berättiga till artskilnad. 



Att, såsom Latzel gör, bilda ett nytt namn för Kochs art, 

 därför att benämningen I. fasciatus långt förut af Degeer (i 778 

 i Mém. d. Ins. t. VII, 9, p. 578) brukats för /. sabidosîis L., 

 förefaller mig otjänligt, då ju Degeers benämning för den sist- 

 nämda snart, såsom yngre än Linnés, bortföll och därför sedan 

 fritt kunde användas i annan mening, hvilket Koch äfven gjort. 



b. Grundfärgen gråbrun eller blekare, framtill 

 vackert uiarmorerad, ined ryggsidan smalt 

 mörkringlad; sidoporerna nästan vidrörande 

 sutiiren; hjässan saknar de vanliga två hår- 

 bärande groparna. 



8. Inbis silvarum Meinert 1868. 

 (Nat. Tidsskr. 3 B., 5 B. p. 13). 



Syn.?? 1844 lulns neijiorensis C. K. Koch, Deutschi. Crust. 



Myr. etc., H. 40, t. 16. 

 » 1851 Inlns nemorensis Menge, Die Myr. d. Umg. 



V. Danzig p. 6. 

 » 1866 Iiihis Inridus Porat, Sver. Myr. Dipl. p. 24. 

 » 1878 lulus cornutus Voces, Beiträge z. Kentn. d. lui. 



i Zeitschr. f. wiss. Zool. XXXI, p. 162. 

 » 1884, lulus luridus var. gracilis Latzel, i Cadeau 



de Kerville, Myr. d. 1. Normandie p. 17 och 28. 

 » 1887 lulus nemorensis Haase, Schi. Dipl. II p. 25. 



Då halsskölden hos hil. nemorensis af Koch uppgifves 

 sakna strimmor i bakkanten och dessa just äro ett utmärkande 

 kännetecken för ofvanstående art, och då stjärtprocessens karak- 



