SMA DRAG UR INSEKTERNAS LIE. 



Den 1 2 maj d. år träffades å Östra Stäket en larv af den 

 bekanta Furuspinnaren, EiitrkJiia Pini, krypande å en gångstig 

 i skogen. Larven syntes vara fullvuxen och han var sannolikt 

 i begrepp att på lämpligt ställe förpuppa sig. Larven hemtogs 

 och släpptes i en större glasburk af mer än 20 cm. i höjd med 

 litet jord å bottnen, och försågs för säkerhets skull med litet 

 föda. Denna brydde han sig icke vidare om utan kröp omkring 

 och gjorde, såsom det tycktes, fåfänga försök att krypa upp för 

 glasväggen, Innan jag öfverbundit burken, blef jag utkallad för 

 något ärende, och burken fick stå utan öfverbindning en timme 

 eller något mera. Då jag kom åter, fann jag burken tom - — 

 larven var borta. Han hade, då försöken att omedelbart krypa 

 upp för burkens insida misslyckades, funnit på råd. Genom 

 att föra hufvudet omvexlande till den ena och den andra 

 sidan fastade han en fin men stark silkestråd i zigzag stälda 

 linier vid glasväggen och med tillhjälp af denna repstege kröp 

 han småningom uppåt och förlängde sin repstege uppåt samt 

 klättrade så vidare uppåt på densamma, tills han nådde burkens 

 kant. Detta hans sätt att gå till väga för att komma ur sin fången- 

 skap hade jag nämligen tillfälle att snart därefter iakttaga, emedan 

 larven återfans på golfvet i rummet och förpassades ånyo till 

 samma burk, som nu försigtigtvis öfverbands med glest tyg. Sin 

 repstege n:o 2 anbringade han på en annan del af burkens in- 

 sida och begagnade, underligt nog, icke den förut upprättade, 

 ehuru han, sökande efter förpuppningslokal, vandrade förbi och 



