nerén: nekrolog öfver g. f, Möller. 185 



och hvaraf omkring 60 arter äro kända inom Tyskland och 

 England, har M. äfven funnit några arter i Sverige. De äro, som 

 bekant, helt små djur (fr. o, 5 — 1,5 m.m.), hvilka parasitera i fjäril- 

 ägg, men öfver dessa finnes lika litet som öfver Braconiderna 

 något skandinaviskt arbete. 



Men den familj, som under senare år mest intresserade M. 

 var dock Ichneiunoiiidcrnas, särskildt det stora slägtet IcJineu- 

 mon. Den 7 jan. 1886 skrifver han härom: y>Ylvdiå Ichneumo7ies 

 beträffar skall det bli högst intressant att se Thomsons och 

 Holmgrens utredning af desamma, då de arbeta hvar för sig 

 och utan att hafva reda på hvarandras åsigter. Denna grupp 

 tyckes nu ha blifvit gouterad; utom våra svenska vänner arbeta 

 i dessa tider engelsmännen Bkidgeman och Fitch, tyskarne 

 Tischbein och Kriechbaumer med de samma; fransmännen 

 Lethierry och PuTON intressera sig äfven för dessa ståtliga, 

 men svårbestämbara djur». Redan 1880 hade Holmgren i sina 

 y^Adfiotationes ad Iclmeiimonologiani Suecicam^-> , införda i Ent. 

 Tidskrifts i:sta årgång, ökat slägtets förut af honom beskrifna 

 123 svenska arter med 17, sedan 1864 nyfunna arter, hvar- 

 ibland 8 novœ spceies. Men då fortsättningen häraf lät vänta 

 på sig, började Möller en revision af det stora slägtet, hvarvid 

 han emellertid mötte oöfvervinneliga svårigheter vid utredningen 

 af h{ctatorms-gx\x\)\)Q\\, såsom han i bref benämner 'densamma. 

 Det var härvid hanarne, som erbjödo de största svårigheterna 

 och dessa hade snarare ökats än minskats genom Holmgrens 

 y>adnotatio7ies-i>. Det befanns att auktorerna dels ofta beskrifvit 

 könen af samma art med olika namn och dels förenat könen 

 a.{ o/ika arter under samma nam7i. För att undvika den villervalla, 

 som häraf blef en följd, hade Thomson och Möller vidtagit 

 den utvägen att beskrifva endast honor af nya arter, men ställa 

 de okända hanarne åsido tillsvidare och till dess utrönt blifvit 

 hvart de borde föras. Slutligen har Möller i Tidskriften, 1883, 

 beskrifvit en af honom vid Kempinge nyfunnen art: /. clavipes 

 jämte 3 för Sverige nya Gravenhorstska och Wesmaelska arter \ 

 och Holmgren år 1883: 3 i Norrland nyfunna arter, hvilka han 

 nämt efter: Möller, Ringius och Rudolphi. 



Af biologiska rön och iakttagelser var M. jämväl högligen 

 intresserad. Sålunda säger han i bref af den 25 aug. 1885: 



