neren; nefcrolog öfver g. f, möi,ler. 187 



bief ej litet flat, då jag vid hemkomsten från regementsmötet 

 fann en mängd döde och några lefvande qvadriniera Pteroma- 

 liner i bägge könen ; således hvarken Hemiteles eller den peiita- 

 tneré DibracJiys BoticJieanns; nej! en TetrasticJiiis närmast lik 

 Evonymellœ (Bouché) men (^ utan abdominalfläck och Ç med 

 olika skulptur på thorax. Hvar har nu detta odjur kommit ifrån? 

 Utan tvifvel från kål-larvens kropp, därifrån de små larverne sugit 

 sig fast vid Microgaster-Xzxv&n^ kropp och följt med, då dessa 

 borrat sig ut och således blifvit inspunne jämte sina värdar. 

 TetrasticJius måste passa på i ett tidigare stadium under hud- 

 ömsningen att inbringa sina ägg i larvens kropp, ty den har en 

 kort terebra. Antagligen kommer jag att beskrifva nämda para- 

 sit såsom n. sp.-», tillägger M., hvilket ock skett i tidskriften 1. c. 

 pag. 83. Tischbeins mening, att DibracJiys skulle vara parasit 

 i 2:dra ordningen på Hemiteles är väl ej härmed tillfullo veder- 

 lagd, som M. själf anmärker 1. c. pag. 85, och resultaten af hans 

 ännu i maj 1888 fortsatta iakttagelser rörande dylika kläckningar 

 gåfvo endast : Hemiteles ßilvipes i mängd, men ingen Braconid 

 eller Pteromalid, hvadan den biologiska gåtan får bli olöst till 

 en annan gång», säger M. och man kan ej gerna undgå, synes 

 mig, att häri se en kraftig sporre till fortsättning af dylika iakt- 

 tagelser, hvilka snart sagdt kvar som helst kunna åstadkommas, 

 ehuru visserligen ej af hvem som helst, enär de förutsätta myc- 

 ken urskiljning och stor iakttagelseförmåga. 



Såsom preparatör och samlare intager Möller ett utmärkt 

 rum genom sin noggranhet och flit. Visserligen synes han från 

 början hafva varit autodidakt, men han blef snart uppmärksam- 

 mad, särskildt af professor Büheman, med hvilken han redan 

 i början af 1860-talet låg i bytesaffärer och hvars preparations- 

 metod han redan då tillegnat sig. Det är visst att Boheman 

 satte ett högt värde på Möllers insigter och skicklighet såsom 

 preparatör äfvensom att han personligen besökte honom i Trelle- 

 borg och tog hans samlingar därstädes i skärskådande. Ännu 

 år 1868 (Boherians dödsår) begagnade Möller dennes »korta 

 lappar» vid uppsättning af små insekter, men redan 1870 bör- 

 jade han begagna längre kartongstöd för undvikande af grönspån. 

 Under senare år började han i stället använda kalker-lärft, som 

 lärer hafva fördelen att ej blifva brunaktigt med tiden. År 1884 



