Schneider: entomol. udflugter i tro.msü. 211 



caienulatus som violaceiis; de er ved Tromsö mix;rkelig nok ikke 

 fundne i lavlandet, men endnu mere påfaldende er det, at de 

 begge hovedsagelig synes at tilhöre öerne i skjœrgarden, de mest 

 isoleret beliggende ikke undtagne. 



Lepidopterologen får idag nok assistere sine venner lidt, 

 skjönt heller ikke kan skal vende tomhœndet hjem, men för vi 

 kommer op på platået, er der for ham lidet at udrette. Vi er nu 

 nåede ovenfor de sidste forkröblede birke, og som en dands går 

 det på det blöde grönne teppe; Veronica alpina melder sig först, 

 så kommer Tofjeldia, Azalea, Sibbaldia, Dryas, Silène acanlis- 

 Androuieda tetragona og den yndefulde Jiypnoides, Poa alpina 

 v. vivipara, Aspidium lonchitis etc. etc, men jeg er ikke me- 

 get 'hjemme på dette område og nrevner kun mine egne yndlinge, 

 som jeg sikkert kjender. Her moder vi en gammel bekjendt, 

 Pyginœna fiisca^ som svaermer talrig på visse indskraenkede lo- 

 kaliteter, og samm.en med den to interesante höiarktiske arter, 

 den vakre Botys ephippialis, hvis flyvepladse synes meget ind, 

 skrœnkede, og Crambus furcatellus, nœst Plutella cruciferaruui 

 en af de hårdföreste arter (förekommer således på Vardö), som 

 förekommer over hele fjeldet. Cidaria hastulata i endnu gode 

 ekspir. flyver överalt, og den stigende sol har også bragt nogle 

 RJiopalocera i rörelse, nemlig Pol. phlœas, som jeg har iagttaget 

 til c. 300 m. o. h., Arg. pales ganske talrig besögende Rannn- 

 culns, medens vi kun moder en og anden arsilache, der her 

 oppe ikke egentlig har passende flyvepladse og derfor förekom- 

 mer i en race, der viser en övergång til pales. Erebia lappona 

 moder os enkeltvis over hele fjeldet endnu i gode ekspir. 



Oppe under den mere urede runde kol, der danner det egent- 

 lige Flöifjeld, også kaldet »Böntuen», ligger 2 små damme i en 

 höide af 463 m. = 1481' (efter overlasrer Nyhuus't målninger). 

 De vedligeholdes af nogle snebraser, som i enkelte år smelter 

 ganske op, og da törrer også dammene helt ud, som tilfa;ldet var 

 i 1883; nu danner de trods sit ringe omfång en behagelig afveks- 

 ling i landskabet, og her er mängt og meget af intéresse at iagt- 

 tage. Under stene ved bredden finder vi enkelte Amara alpina 

 (torrida tilhörer udelukkende lavlandet), Miscodera arctica, Aci- 

 dota crenata, Patrob. picicoryiis og Nebr. gyllenhali, begge i 

 sine rufino-varieteter; Byrrhus fasciatus vover sig også hid op, 



