lampa: ollonborrarne. 219 



tat skall kunna åstadkommas. Ofvannämda författning påbjuder, 

 att i de trakter inom landet, där man kan antaga, att ollonbor- 

 rar skola förekomma i större mängd, kan inrikesministeriet 

 anbefalla insamling och ödeläggelse af lefvande ollonborrar. 

 Påbudet sker genom amtet till de af ollonborrar hemsökta kom- 

 munerna, på hvars styrelse verkställigheten hvilar. Hvar och en 

 jordinnehafvare bör själf verkställa insamlingen å sitt område, men 

 underlåter han detta, eller gör det ofullständigt, tillkommer det 

 kommunalnämden att taga hand om arbetet. Lägger han hinder 

 i vägen för insamlingen, straffas han med böter af från 10 till 

 100 kronor, hvilka tillfalla kommunalkassan. 



Utgifterna för insamlingen och dödandet af ollonborrarne 

 förskotteras af kommunen, som sedermera återbekommer hälften 

 af utlägget från statskassan och en fjärdedel genom amtsrepre- 

 sentationen. 



Detta är nu hufvudinnehållet af ollonborrelagen i Danmark, 

 och verkningarne däraf visade sig redan samma år den utkom. 

 Ollonborresvärmarne voro då omåttliga och insamlingen medförde 

 i 411 kommuner ett resultat af tretusen, 755 millioner, 473 tu- 

 senfemhundra ollonborrar, h varför utgifterna uppgingo till 662,018 

 kr., 43 öre. Häruti deltog statskassan med ej mindre än 330,049 

 kr., 98 öre. 



Förhållandena äro här visserligen något annorlunda be- 

 skaffade än i Danmark, ty där är nästan hela landet utsatt för 

 ollonborrhärjningarne, och statsbidragen komma härigenom till 

 nytta för alla landsdelar. Hos oss är det däremot ännu endast 

 sådana provinser, hvilka kunna räknas bland de bäst lottade, 

 som äro utsatta för härjningar, och mången kan härigenom hysa 

 den öfvertygelsen, att de böra kunna hjälpa sig själfva. Men 

 om egendomar där, i följd af upprepade härjningar, skulle, liksom 

 i Danmark skett på flera ställen, till den grad utarmas, att ingen 

 vågar köpa dem, och kronoarrendatorerna ej mäkta betala sina arren- 

 den, då kommer hela landet att få vidkännas följderna af min- 

 skade statsinkomster och indirekt lida genom oUonborrarnes 

 framfart. Härtill må slutligen läggas en omständighet, hvilken 

 litet hvar torde känna, som något sysselsatt sig med iakttagelser 

 på närmare håll, nämligen den, att utan statens ingripande, en 

 verkligt fruktbringande förföljelse af ollonborrarne aldrig torde 



