ENTOMOL. FÖRENINGENS IO-ÅRS-FEST UEN 14 DEC. 1889. 241 



eller åtminstone icke begagnas. Landtbrukselevcrna få nog höra 

 talas om hvetemyggan, korntîugan, sädesknäpparen o. s. v.; men 

 då icke dessa insekter och deras larver förevisas till åskådning, 

 så blir resultatet af undervisningen det, att eleverna väl hört 

 namnet på skadedjuret, men alls icke känna igen detsamma, då 

 det i verkligheten påträffas. 



Det är äfven möjligen fara värdt, att entomologien, trots dess 

 oerhörda vigt för skogshushållningen, skall kunna komma att 

 äfven vid Kongl. Skogsinstitutet gå tillbaka, då den efter lektor 

 Holmgren lediga platsen sannolikt kommer att besättas med en 

 person, som i första rummet är botaniker. 



Jag skulle vidare vilja utveckla mina farhågor och förhopp- 

 ningar för entomologiens framtid i vårt land, men jag vet, att 

 en annan talare kommer i afton att framställa »önskemål» i 

 denna riktning, hvarför jag nu lemnar detta ämne. 



Men innan jag slutar vill jag på det varmaste lägga Ento- 

 mologiska föreningen och hvarje dess medlem på hjärtat, att med 

 alla till buds stående krafter, på alla lofliga sätt, följdriktigt och 

 oaflåtligt verka för utbredandet af kännedomen om insektsverlden, 

 såsom menniskans både fiende och vän, och sålunda söka främja 

 det mål, som föreningen från början stält för sig: utvecklingen 

 af entomologien i praktiskt hänseende jämte dess vetenskapliga 

 framåtskridande. 



Oskar Th. Sandahl. 



