2 8o ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 889. 



kunna lifnära sig och familj, i fall han en gång önskar hörsamma 

 Skaparens ord till våra första föräldrar. Att skogsentomologien 

 borde vara ett hufvudämne vid vårt enda högre forstläroverk och ej 

 lida kännbart intrång af andra ämnen samt aflönas därefter, på det 

 att dess innehafvare måtte kunna egna sina bästa krafter däråt, 

 detta torde för hvarje sakkunnig vara tämligen klart, och vore 

 öfvertygelsen härom så allmän som den borde, skulle ej den tid 

 vara långt aflägsen, då vi finge glädja oss åt att kanske som vår 

 ledamot få räkna en verklig skogsentomolog, tillräckligt hemma- 

 stadd i sitt ämne, för att med hopp om framgång kunna taga 

 itu med dithörande frågor. Nästan årligen läser man i tidnin- 

 garna, att större eller mindre skogsområden angripas af insekter, 

 utan att vetenskapliga undersökningar afhöras, förmodligen af det 

 skäl att därtill tillgänglig, fullt kompetent person ej är att tillgå. 

 Saknad af medel till afhjälpandet af ofvannämda brister borde 

 ej, enligt mitt begrepp, utgöra något oöfverstigligt hinder, åtmin- 

 stone så länge statens skogar fortfara att lemna ett utmärkt godt 

 resultat. Man har sagt mig, att de på senaste tiden lemnat en 

 årlig behållning af omkring en million kronor, och innevarande 

 år talar man om en årsvinst af mellan 2 och 3 millioner. 



Den egentligen enda fasta entomologplats vi hafva i Sverige 

 är, såsom jag nyss sade, intendentsbefattningen vid Riksmusei 

 entomologiska afdelning. Vid denna statens inrättning kunna vi 

 äfven med skäl säga, att arbetskrafterna äro i knappaste mått 

 tillmätta, då det egentligen endast är en person, som skall utöfva 

 tillsyn öfver och bearbeta de ofantliga, alltjämt tillväxande sam- 

 lingarna, sköta en vidsträckt korrespondens, följa med den utländ- 

 ska litteraturen etc. etc. Här om någonsin vore väl plats för 

 åtminstone en fast aflönad person såsom biträde, man må nu 

 kalla honom amanuens eller något annat. Från statens sida lärer 

 väl tyvärr föga, åtminstone under den närmaste framtiden, stå 

 att vänta för detta ändamål, och vårt enda hopp är, att någon rik 

 mecenat vill genom en härför afsedd donation bevara minnet af 

 sitt namn i tacksam hågkomst. 



För att fullständiga min öfversigt af de befattningar, som hos 

 oss hafva eller kunna hafva med entomologien att skaffa, får jag 

 ej underlåta att omnämna ännu en, ehuru den för närvarande 

 knappast kan tillegna sig denna egenskap, eftersom man under 



