OM INSEKTERNAS SYNFÖRMÅGA. 



REFERAT EFTER F, PLATEAU 



AF 



Chr. AuRiviLLius. 



För omkring sex år sedan redogjorde jag vid ett dylikt till- 

 fälle för vår dåvarande kunskap om byggnaden hos insekternas 

 synorgan. Sedan den tiden hafva några framstående forskare 

 sökt att på en annan väg än den anatomiska komma till insigt 

 om insekternas sätt att se och uppfatta den yttre verlden. Främst 

 bland dessa forskare står belgaren F. Plateau, som genom en 

 mängd sinnrika försök bemödat sig om att utröna synförmågan 

 hos ett stort antal insekter. Det är för dessa försök jag ber att 

 i korthet få redogöra. 



Plateau undersökte särskildt de enkla och de sammansatta 

 ögonen och hans arbete sönderfaller därför i följande afdelnin- 

 gar: I. synen hos myriopoder; 2. hos spindeldjur; 3. hos insekt- 

 larver med punktögon; 4. hos de utbildade insekternas punkt- 

 ögon och 5. hos de sammansatta ögonen. 



Med afseende på tusenfotingarne är till en början att" märka, 

 att de allesammans äro ljusskygga djur och uppsöka mörkret, 

 hvilket lätt låter sig visa med tillhjälp af en i mörka och ljusa 

 rum afdelad låda, sådan som först användes af Graber vid hans 

 undersökningar af lägre djurs känslighet för ljus. Denna ljus- 

 skygghet visar sig dock lika utvecklad hos blinda former såsom 

 Geophilus och Cryptops som hos dem, hvilka ega punktögon. 



Det vo/e alltså förhastadt att uteslutande tillräkna punkt- 

 ögonen denna förmåga. Själfva huden är här liksom hos många 

 andra lägre djur känslig för ljus. För att utröna huruvida tusen- 

 fotingarne urskilja föremål och uppfatta bilder, begagnade sig 



