32 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I904. 



kanske emedan härjningen å dem började ett år senare. Un- 

 der nyss gångna höst hafva fjärilar funnits, men i betydligt 

 mindre antal. 



Af andra insekter, som rätt talrikt uppträdt på platsen, 

 namnes blåhufvan {Diloba Cocnilcoccphala L.), hvars larv nog 

 på många ställen ansetts vara frostfjärilns. 



Bladlöss hafva äfven förekommit, fast ej i stor skala. 

 Till deras bekämpande har användts 1 — 2-procentig lysollös- 

 ning, som bästa medel. Kvassia har äfven försökts, men 

 med mindre godt resultat. 



I ett senare bref lämnas några 3'tterligare upplysningar. 

 I det första omnämndes nämligen bland annat, att smärre 

 granar, som växte bland löfträden, anfallits af frostfjärillarver, 

 sedan de sistnämda blifvit kalätna ^-^ 



^^ Skadan genom besprutningen å en del träd syntes vara individuell 

 och visade sig förnämligast på Astrakaner, på Parmän och Ribston helt obe- 

 tydligt. Det är i alla fall bättre att döda larverna, än att dessa skola uppäta 

 blad och knoppar. 



Ett annat märkligt förhållande omnämndes, nämligen att ekarnas knop- 

 par voro öfverhöljda af små larver, men att dessa på en gång liksom för- 

 svunne, äfven å obesprutade träd. Att förklara detta synes svårt, hälst då 

 man ej vet, hvad slags larver de voro — månne ej af bladloppor (Fsy/la)} 



Pä ett tjugutal ekar försöktes limringar om våren, hvilka hollos klibbiga 

 en tid, men kunde ej märkas några fjärilar på dem. 



Då sedermera äfven frän ett annat håll meddelats, att granar, som växa 

 bland löfträden, blifvit skadade af frostfjärillarver, vände jag mig till fröken 

 E. K.-VRLSSON på Stjerneholm i Halland för att få höra hennes åsikt om 

 det märkliga förhållandet, alldenstund hon i ett föregående bref omnämnt, att 

 larver kröpo upp i lärkträd, som därför äfven blefvo limmade. 



Hon skrifver härom ungefärligen följande: Här i trädgården hafva vi 

 granar på flera ställen äfvensom en plantskola af dylika träd. Jag har dock 

 aldrig sett, att frostfjärillarver angripit dessa, hvarken de stora eller små, utan 

 de hafva stått lika gröna och vackra. För min del tviflar jag på att sådana 

 träd angripas af dessa larver, då sådan föda troligen är för hårdsmält. Så 

 illa som frostfjärillarver härjade här i våra trädgårdar igoi, tycker jag de då 

 skulle angripit granarna äfven, om de hade smak därför. Hvad lärkträden 

 angår, har jag de sista åren fångat larver äfven på dessa, men aldrig sett, 

 ^tt några af deras barr varit skadade. 



Som man ser synas tankarna vara delade rörande denna sak, hvarför 

 man torde böra uppskjuta med ett slutpåstående tills framtida närmare under- 

 sökningar blifvit företagna. 



