() ■ KNTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1904. 



I Karlstad hade man en utställning, som, i betraktande 

 af förhållandena, lär varit ganska vacker. 



\'id Anstalten var ej att vänta någon anmärkningsvärd 

 fruktskörd i anseende till trädens ungdom, fast år 1902 kunde 

 plockas några liter äpplen, som dock voro nästan oätbara i 

 följd af den ogynsamma väderleken under sommartiden. I 

 år skördades ej mer än ett enda äpple, oaktadt träden i följd 

 af förut skedda besprutningar stodo vackert gröna hela som- 

 maren. Jordmånen på platsen är kall och ej den lämpligaste 

 för fruktodling, emedan under ogynnsamma år årskottens och 

 knopparnas utbildning m^xket försenas. 



Den soliga och för årstiden ovanligt varma väderleken 

 under sista hälften af september bör, som vi hoppas, fördel- 

 aktigt inverka på nästa års fruktsättning och skörd. 



I Stockholms län har fruktskörden i allmänhet slagit fel, 

 beroende hufvudsakligast på den låga temperaturen, samma 

 har förhållandet varit med krusbären (C. G. Björklund). 



I Kalmar läns norra del skall fruktskörden hafva varit 

 jämförelsevis god, nästan sammaledes på Dalsland. 



Frostfjärilsvärmningen. Den jämförelsevis tidiga frosten 

 1902 års höst hindrade visserligen fortplantningens jämna 

 gång ganska betydligt, men ett snart följande blidväder 

 föranledde, att den åter började och fortsattes så länge, att rätt 

 ymnigt med ägg kunde blifva lagda, hvarigenom larvantalet 

 följande vår blef tillräckligt stort att på många ställen åstad- 

 komma fullständig härjning. Någon minskning förekom nog, 

 där träden förut kalätits, innan larverna hunnit blifva fullvuxna, 

 och sedan saknade tillräcklig föda för att uppnå sin fulla ut- 

 bildning. Där besprutning eller limning, hälst bådadera, ägt 

 rum i rätt tid och på ändamålsenligaste sätt, blef man i all- 

 mänhet befriad från härjning. 



De år, då kyla och snö inställa sig redan i slutet af ok- 

 tober, och marken sedan förblir tillfrusen i ytan, äro högst 

 ogynnsamma för frostfjärilns förökning, och det torde därför 

 bero på de milda höstarna under senare åren, att härjningen 

 kunnat blifva så utbredd, långvarig och våldsam, som den 

 varit. 1'arasiter synas ej haf\-a mycket bidragit till den för- 

 minskning i fjärilarnas antal, som på många ställen inträffat 



