. LAMPA: BERA TIKI, SE TILL LANDTBRUK.SSTVRELSEN 1903. 63- 



v. 



De erfarenheter, jag under den korta tid, jag haft tillfälle 



observera trädgårdsnunnan i naturen och leda arbetet mot 



densamma, vunnit, torde kunna sammanfattas i följande punkter: 



1 :o. Beträftande tiden för fjärilarnas framkomst 



kan den genom ogynnsam väderlek i hög grad 



förskjutas. Sjöstedt (1. c. p. 26) framhåller, att 



hanarna kläckas till större delen i slutet af juli och 



honorna under första delen af augusti. 1 slutet 



af september 1902 anträffades i Långemålatrak- 



ten mängder af okläckta puppor. Blott i det något 



högre belägna Bjurabygget voro fjärilarna allmänt 



utkläckta. 



2:o. De öfver\'intrade äggen kunna om syn- 

 nerligen gynnsamma temperaturförhållanden inträffa, 

 kläckas redan så tidigt som i slutet af mars 

 eller början af april. 



3: o. Om hösten är för fjärilarna ogynnsam, 

 söka de sina äggläggningsplatser djupt i sten ro- 

 sen, och äggsamlingar på öppet belägna sten^^tor 

 äro mycket sällsynta. 



4:o. Stenkolstjära är som utrotningsmedel 

 sannolikt det bästa och enklaste, som kan tänkas. 

 Tjärans kvalité spelar härvidlag mindre rol, h var- 

 för ock betydligt billigare sorter än "black varnish" 

 kan med samma goda resultat användas.» 

 3. Till Kristianstads län. 



Efter skrifvelse till K. Landtbruksstyrelsen från Kongi. 

 Maj:ts Befallningshafv^ande i Kristianstads län beordrades assi- 

 stenten att resa dit. Anledningen var den, att innevarande 

 sommar väntades den sedvanliga ållonborresvärmningen, och 

 till följd häraf önskade hushållningssällskapet biträde af tjänste- 

 man från Entomologiska Anstalten, särskildt med afsikt, att denna 

 skulle söka inverka på vederbörande i en del socknar, hvilka 

 dittills ej gjort något anslag för ållonborreinsamlingen. Efter 

 besök i Kristianstad den 15 maj uppsöktes kommunalordfö- 

 randena i Fjelkinge, Trolle-Ljungb3^, Ifvetofta, Gualöf, Östers- 

 löf och Kiuge socknar. Därjämte gjordes besök i Ekestad 

 (Helmershus) och Färlöf. På flera ställen hade man redan 



