V. REUTER: E. STRANDS >NORSKE FUND AV HEMIPTERA". II3 



små entomologiska utkast — en literär verksamhet, som icke 

 undgått att på flera håll väcka en uppmärksamhet af annat 

 slag, än den antagligen afsett. Med på samma sätt tillkomna 

 af handlingar, som herr S:s »Norske fund av Hemiptera», 

 kunde våra unga studenter och skolelever utan svårighet fylla 

 en volym af Entomol. Tidskr. Att hopbringa en insektsam- 

 ling, låta den bestämmas af en fackman och sedan till nam- 

 nen foga en mängd lokaluppgifter jämte alldeles okritiska an- 

 märkningar är ju den enklaste sak i världen! Men jag tror 

 icke, att Ent. Tidskr. i längden vore synnerligen smickrad af 

 att trycka dylika »vetenskapliga» alster. Och icke heller tror 

 jag, att våra studenter vore nog lättsinniga att insända dem 

 till publikation, innan de genomgått tillräcklig fack-kritik. 

 Hvarför har herr S. ej vändt sig till de fackmän, som finnas 

 i Norge, t. ex. herrar Warloe och W. M. Schöven? 



Att fordra, det Red. för Ent. Tidskr. skall vara i stånd 

 att göra nödiga rättelser inom alla områden af entomologin, 

 vore absurdt^ 



Herr S. säger visserligen, att jag »ikke har noget hver- 

 ken med udgivelsen eller redaktionen av tidsskriftet at gjöre». 

 Om jag det oaktadt tagit hans uppsats till tals, beror detta 

 äfven därpå, att jag allt ifrån tidskriftens grundande varit 

 varmt intresserad för densamma och äfven en lång tid såsom 

 flitig medarbetare stått redaktionen nära. 



Slutligen ber jag att få bemöta herr S:s inkast beträffande 

 min :>prœtenderede kjendskab til Norges Hemipterfauna». Om 

 en art förekommer allmänt t. ex. i det sydliga Sverige — 

 säger han — går det icke utan vidare an att sluta till, att 

 den är utbredd öfver »tota Scandinavia». En lärdom, som 

 blott har det lilla felet, att den meddelas orätt person — minst 

 ett par decennier innan herr .S. begynte sin entomologiska 

 verksamhet har den satsen varit mig väl bekant — ; intres- 

 sant är denna lilla läxa dock med hänsyn till det öfverlägsna 

 sätt, hvarpå den gifves. Den är för öfrigt alldeles omotive- 

 rad, ty några sådana slutsatser har jag alls icke dragit i min 

 kritik öfver herr S:s hemipterfynd. Mina åsyftade anmärk- 



* Angående denna sak får Red. tor öfrigt hänvisa till, hvad som i an- 

 mälan pä omslagets andra sida, raden 6 och 7, blitvit anfördt. 



Entomoi. Tidskr. Årg. 25, H. 2 (1904.) 8 



