114 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I904. 



ningar beröra, såsom hvarje hemipterolog finner, rena ubi- 

 quister, om hvilkas talrikhet och vidsträckta utbredning ofta 

 långt upp i norden jag varit fullt underkunnig icke blott genom 

 de förteckningar, som redan i Norge publicerats, utan äfven 

 genom egna där gjorda fynd och mig meddelade enskilda, 

 ännu otryckta notiser. 



Herr S. ber till sist mig »feie for egen dör» innan jag 

 tänker på min nästas, och han förebrår mig, att i min af- 

 handling »Finlands och Skandinaviska halföns Heteroptera» 

 »mangier enhver angivelse av norske lokaliteter for Schinis 

 morio L., Drymus sylvaticiis Fab. och Scolopostehtiis poda- 

 griciis Fali,., der alle staar i Siebke». Beträffande Scliiriis 

 morio L. saknas uppgiften därför, att den af Siebke anförda 

 arten alls icke är S. morio, utan S. hiciuosus M. et R., så- 

 som äfven ScHöYEN med ledning af min afhandling senare ut- 

 redt i Christ. Vidensk. Selsk. Forh. 1889, N:o 5, p. 4. Då 

 jag ej ägde tillgång till Siebkes exemplar, kunde jag ej med 

 visshet afgöra hvilken art, han åsyftade. Emellertid förebrår 

 mig nu herr Strand, att jag ej anfört S. morio bland norska 

 Hemiptera, okunnig om att denna fråga redan för länge sedan 

 af ScHöYEN fått sin rätta belysning. Scolopostethits poda- 

 griciis Fall. åter är en kollektiv-art — och då jag ej sett 

 Siebkes samling, kunde jag ej anföra någon norsk lokal för 

 de arter, den möjligen omfattade. Ett yrkande på att anföra 

 lokalen för Fallens podagricus är i våra dagar ett nonsens; 

 lokalerna måste ju hänföra sig till någon af de arter, af hvilka 

 den är sammansatt. Hvad beträffar den tämligen allmänna 

 Drymus sylvaticus Fab. har uppgiften »Norge» verkligen af 

 förbiseende bortfallit. 



Må herr S. nu blott icke åter tro, att jag varit så sensi- 

 bel för denna hans anmärkning, att den framkallat ofvanstå- 

 ende »uartigheder». Det gör mig sannerligen ledsen att hafva 

 nödgats föra dem till torgs, men jag hoppas, att den opartiske 

 läsaren skall finna, att skulden härtill icke är min. 



Jag hoppas emellertid att dessa »uartigheder og person- 

 ligheder-v, framkallade af herr S. själf, härmed å ömse sidor 

 skola vara afslutade, ty någon direkt nytta hafva de alls icke 

 för vetenskapen, om än möjligen för en del »vetenskapliga» 

 författare. 



