126 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I904. 



ledes antagligen sin egen hålas läge i förhållande till omgif- 

 vande föremål. Särskildt tycktes grannarnas hålor här vara 

 hans ögonmärken. Då han sedan åter kom ut, gjorde han 

 en stunds orienteringsflykt ett par cm öfver marken och 

 med hufvudet vändt mot sin egen ingång. 



\. Buttei.-Reepens uppgift, att samma bi endast plägar 

 besöka ett visst slags bloi)itn>n, äger helt visst icke giltighet 

 för TrncJiusa (och icke heller för humlor). Jag har sett 

 samma Traclmsa omräxlande besöka så olika blommor som 

 Hicraciwii pilosclla, Diauthiis deltoïdes, Viola tricolor- och 

 Vicia silvatica. 



Det skulle vara ett tacksamt företag att öfversiktligt sam- 

 manställa de otaliga skiftningar i djurens inbördes relationer, 

 som man plägar beteckna såsom parasitism i ordets vidsträck- 

 tare mening. Häri kan äfven inbegripas den tendens till tjuf- 

 veri, som vissa individer lägga i dagen mot individer af samma 

 slag. Rofsteklarna t. ex. visa denna tendens i olika grader 

 af utbildning ända från den öppna kampen om bytet under 

 själfva jakten till utpräglad stöld af h varandras redan hem- 

 förda förråd. Därifrån är steget ej så synnerligen långt till 

 den verkliga parasiten, som på en annans insamlade förråd 

 anbringar sitt eget ägg. Hos vårt tambi är det bekant, att 

 vissa individer intränga i främmande samhällen för att stjäla 

 honung. Att något motsvarande kan äga rum äfven hos so- 

 litära bin, har däremot hittills ej varit kändt. Ett sådant tjuf- 

 veri pågår emellertid ständigt i alla större Ti^achiisa-kolomer, 

 visserligen ej af honung, utan af byggnadsmaterial. 



Redan länge hade jag sett Ti'aclmsa-ma\v\åev göra hastiga 

 besök i den ena hålan efter den andra, men då jag trodde 

 att de därvid sökte sina egna hålor, ägnade jag dem i början 

 ingen uppmärksamhet. Emellertid fick jag se ett med sin 

 bladremsa hemvändande bi börja intränga i en håla, men strax 

 draga sig tillbaka och vänta vid ingången af den anledning 

 att ett annat bi just kom upp ur samma håla med en blad- 

 remsa i munnen. Det sistnämnda blef synbarligen förskräckt 

 vid anblicken af det utanför väntande, tappade i brådskan blad- 

 remsan och flög bort. Den tappade bladremsan bar en kåd- 

 klump vid ena ändan och härrörde således från cellbyggnaden 



