\ ADLERZ: CELLEYGGN. OCH TJUFBIN HOS TRACHUSA. 127 



därnere. Då den rättmätiga ägaren aflämnat sin hemförda 

 hladremsa och sedermera utanför hålans mynning anträffade 

 den af den obehöriga besökande tappade, bar han äfven ner 

 denna. 



Det var sålunda här fråga om stöld af byggnadsmaterial, 

 och jag trodde i början, att det var själfva bladremsorna som 

 eftertraktades. Jag gräfde därför ur ett annat bo upp en cell- 

 rad och lade några af de färska, ännu ej kopklibbade blad- 

 remsorna framför ingångarne till några andra hålor. De hem- 

 vändande bien brydde sig emellertid ej om dem. Då däremot 

 några bladremsor med vidhängande kåda ditlades^ försökte 

 några af bien att med käkarna lossa kådan från bladbitarna. 

 Det var sålunda kådan som var begärlig. Detta föranledde 

 mig att noggrannare aktgifva på de bin, som flögo från håla 

 till håla. I somliga dröjde de helt kort, i andra längre. I 

 åtskilliga fall såg jag dem komma upp med en kådklump i 

 munnen, hvarvid stundom en vidhängande grön bladbit vitt- 

 nade om att den var stulen. Tjufven kunde sedan i många 

 fall ses flyga med sitt byte till någon på längre eller kortare 

 afstånd därifrån belägen håla. 



Sedan sålunda uppmärksamheten blifvit väckt, var det 

 lätt att konstatera, att hvad jag fått bevittna ej var några un- 

 dantagsfall, utan att tvärtom stölderna från grannarna pågingo 

 i största skala hela dagen i h varje större Trac/iusa-ko\on\. 

 Kådans insamling från kvistarna är både tidsödande och mö- 

 dosam, och detta föranleder vissa förslagna individer att på 

 nämnda lättvindiga sätt förskaffa sig den kostbara varan. Det 

 kunde vara af intresse att utröna, huruvida samma individer 

 växelvis använda båda metoderna för att skaffa sig kåda eller 

 om, hvilket förefaller mig troligare, de som en gång slagit in 

 på den oärliga vägen alltjämt fortsätta därmed. Jag har åt- 

 minstone sett uppgifvas, att tambin, som fått vanan att stjäla 

 honung från andra samhällen, ej gärna vilja sedermera afstå 

 därifrån. 



Stundom sågs ett bi frånrycka ett annat en på ärligt 

 sätt förvärfvad kådboll, medan bäraren med flåsande andedräkt 

 hvilade ut på marken efter den tydligen mödosamma trans- 

 porten från träden. De färska, direkt från träden hemförde. 



