136 ENTOMOLOGISK. TIDSKRIFT I904. 



visa de vid närmare granskning mycket af intresse. Så väl den 

 utbildade insekten, nattsländan, hvilken under båtfärder, i synnerhet 

 lugna, varma sommarkvällar, med yrande hast vinglande flyger 

 fram öfver vattnet för att slå ned på båtkanten, tryckande de 

 mörka vingarna tätt intill kroppen, under det att de långa, tråd- 

 smala spröten sträckas framåt, som kanske ännu mer de i vattnet 

 lefvande larverna, »husmaskarna», som där krypa omkring, släpande 

 på sitt af pinnar, sandkorn, bladhitar och dylikt förfärdigade 

 rörliknande hus, äro säkerligen för de tlesta väl bekanta. Låtom 

 oss nu i korta drag följa deras utveckling och lif i naturen. 



Efter afslutad svärmning lägger honan sina af ett i luften 

 stelnande, i vattnet gelatinöst uppsvällande sekret omgifna ägg, an- 

 tingen direkt i vattnet eller på ur detta uppskjutande föremål, vid 

 stränderna o. s. v. ej långt Irån vattnet. Kläckta börja de små 

 mörka larverna att se sig om efter föda, och denna består under 

 de första dagarna af den äggen omgifvande gelatinösa massan, lik- 

 som en del fjärillarver, nunnans och andra, strax efter kläckningen 

 börja förtära det äggskal, de nyss lämnat. Nu är det en lifssak för 

 den lille världsmedborgaren att komma till vattnet. Ligga äggen 

 där, är han redan i sitt element, hvarom icke, söker han sig snart 

 dit, och redan från första stunden börjar sedan kampen för tillvaron. 

 Omgifven af mångahanda fiender, som trakta efter hans unga lif, 

 såsom en del vadare, larver af trollsländor, dykare (Dytiscider) 

 o. s. V., skyndar han att förse sig med ett skyddande hölje, hvil- 

 ket han sedermera hela lifvet som larv släpar med sig och yid 

 fara drager sig tillbaka uti liksom snäckan i sitt skal. Hur går 

 det då till att bygga detta vanligen rätt konstlösa men stundom 

 prydligt, symmetriskt och omsorgsfullt hopkonstruerade bo? Då 

 larven nedkommit till botten, uppsöker han ett par intill hvarandra 

 liggande gruskorn, små träbitar eller dylikt, beroende på hvad ma- 

 terial han kommer att uppföra boet af, hvilket är olika för olika 

 arter. Placerad mellan dessa lorenar han dem upptill med silke- 

 trådar, bildande ett litet hvalf, hvarunder han sitter skyddad. Nya 

 partiklar gripas och fästas med trådar vid de andras främre kant 

 och rundt omkring, hvarvid ett rör uppstår, som allt mer förlänges. 

 Larven har tre. i det hela rätt lika benpar, hvilka dock vid arbetet 

 hafva helt olika funktioner. Det andra, som är längre, kastas fram 

 för att gripa byggnadsdelarna och tjänstgör som griparmar; första 

 benparet är vida rörligare och verkar därför mer som verkliga 

 armar, hvaremot det bakre paret endast tjänar som stöd. Under 

 tillväxten förstoras röret framtill så väl i längd som bredd, den 

 bakre, numera för smala delen albites däremot. 



Vanligen hålla sig larverna under vattnet krypande på botten 

 eller på i detsamma varande föremål. Stundom kan man dock 

 finna en larv flytande vid ytan. iMen hur förklara detta egendom- 



