tULLGREN: UR DEN MOD. PRAKT. ENT. LITTERATUREN. II. 219 



större vidhäftningsformåga. Man hade misstänkt, att en djlik 

 sockrad lösning skulle locka till sig bin och på grund af kop- 

 parhalten skada desamma. Jacky anställde med tanke härpå 

 en serie experiment, som tydligen afvisade denna misstanke. 

 I hvilken form sockret än bibragtes vätskan, lämnade bien den 

 orörd. Försöken lämnade äfven som resultat, att sockret 

 ingalunda hade den förmåga, som man åsyftat. Hvarken vid- 

 häftningsförmågan ökades, ej heller kunde någan annan för- 

 del påvisas. 



För beredandet af bordeaux-vätska torde man uteslutande 

 böra begagna sig af sött vatten. I Dalmatien, där man under- 

 stundom i kusttrakterna lider brist på denna vara, har man 

 gjort försök med hafsvatten. Resultatet blef ogynnsamt, i det 

 bladen af därmed besprutade vindrufvor torkade ut och blefvo 

 ljusröda. Resultatet förklaras af vattnets relativa rikedom på 

 klornatrium och klormagnesia. Blad, besprutade med enbart 

 klornatrium, koksalt, blefvo efter regn likadana. 



Gentemot insekter har i några fall användts uteslutande 

 besprutning med kopparkalk-vätska. Man har därvid trott sig 

 finna ett tämligen godt resultat gentemot Yponomeuta-a.vtQV, 

 diverse fjäril- och stekellarver m. fl. I det stora hela taget 

 torde medlet anses vara i detta syfte tämligen obet5'dligt, hvar- 

 för en användning af enbart detta ämne eller t. ex. bordeaux- 

 vätska torde afrådas. 



Arsenikhaltiga besprutningsvätskor. 



Kejsargrönt torde väl fortfarande få anses vara ett af de 

 kraftigaste insekticida medlen. Dock torde andra arsenikhal- 

 tiga ämnen vara af fullt ut, om ej af större betydelse än detta. 

 Bland dem träder i främsta rummet ett ämne, som blifvit be- 

 nämndt »disparin» eller »gypsin» på grund däraf, att man till 

 en början använde medlet i Amerika gentemot trädgårds- eller 

 löfskogsnunnan {Lymaiitria dispar). En sjmnerligen nog- 

 grann och på statistiska beräkningar stödd redogörelse öfver 

 medlets användbarhet gentemot äpplevecklaren {Carpocapsa 

 poinonclla) lämnas af E. D. Sandersson, föreståndare för den 

 entomologiska försöksstationen i Delaware, U. S. A. Och af 

 särskildt komparativt intresse är, att han samtidigt beräknat 



3 



