AURIVILLIUS: SVENSK INSEKTFAUNA. 13: I; II. 253 



når till ögats halfv^a bredd (fig. 33). Framvingarne blott 

 med ett tj'dligt kubitalfält (fig. 57). 22. Trypoxylon. 



Litteraturöfversikt. 



Adlerz, g., Lefnadsförhållanden och instinkter inom familjerna Pompilidse 



och Sphegidae. Stockholm. 1904. 4:0. 181 s. 

 BoRRiÉs, H., Bidrag till de danske Gravehvepses Biologi. Köbenhavn. 1897. 

 Dahlbom, C. G., Hymenoptera Europœa. I. .Sphex. Lundse. 1843 — 45- 



528 pg. 

 KoHL,' F. F., Die Gattungen der Sphpgiden. Wien. 1896. 284 S. 7 Taf 

 Nielsen, I. C, Biologiske Studier over Gravehvepse. Köbenhavn 1900. 26 s. 

 Thomson, C. G., Hymenoptera Scandinavise. T. III. J874. 291 pg. 



1. Underfam. Spheginae. 



Framvingar med tre kubitalfält. Bakvingar med mycket 

 stor rotflik, som når långt utanför tvärribban. Mellanhöfter 

 åtskilda. Mellantibier med två sporrar. Bakkroppen med 

 långt skaft, som endast är bildadt af bukplåten. Honans 

 framben med kraftiga gräfborst. Vingar korta, bet3^dligt kor- 

 tare än bakkroppen. Svarta med delvis röd bakkropp. 



Släktöfversikt. 



A. Klor på undre sidan nära roten tandade. Framvingarnes 

 andra disktvärribba mynnar i tredje kubitalfältet. Bak- 

 kroppens första ryggled ej längre än i spetsen bred. 



1 . Sphcx. 



B. Klor enkla. Framvingarnes andra disktvärribba mynnar 

 i andra kubitalfältet (fig. 35). Bakkroppens första rygg- 

 led mycket längre än bred. 2. Ammophila. 



1. Sikt. Sphex L. 



1. S. niaxillosa Fabr. Svart; bakkroppens andra led 

 jämte bakkanten af den första röda; benen hos ç^ svarta, hos 

 9 delvis röda. 17 — 25 mm. — Ett ex. finnes i Riksmuseum, 

 som möjligen är taget i södra Sverige. 



Gräfver i sand och intångar larver af vårtbitare. 



