256 



ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I904. 



andra kubitalfält kvadratiskt eller föga högre 

 än bredt. Mellankropp hårig. 



5. Pcmphredon. 

 2. Bakkroppen nästan oskaftad. Framvingarnes 

 andra kubitalfält m3'cket högre än bredt. Mel- 

 lankropp ej hårig. 6. Diodontus. 

 '*. Baktibier oväpnade. Bakkroppen med kort skaft. 

 Mellankropp ej hårig. 



7. PassaloccMS. 

 Framvingarne blott med ett diskfält. Vingmärket 

 stort, ungefär så långt som radialfältet. 

 *. Bakkroppen med långt skaft. Framvingarnes ra- 

 dialfält långt utdraget, mycket spetsigt. 



8, Stignnis. 

 **. Bakkroppen nästan oskaftad. Framvingarnes ra- 

 dialfält kortare och mindre spetsigt. 



9. Spilomcna. 



3. Sikt. Mimesa. Shuck. 



Baktibierna med tjocka sporrar, 

 som ej nå utöfver första fotledens 

 midt. Hanarne utmärkas därigenom, 

 att bakkroppens sista bukplåt utskju- 

 ter i en fin uppåtböjd tagg, som man 

 ej bör förvexla med honornas ofta 

 utskjutande gadd. Honorna äga ett 

 tydligt begränsadt, elliptiskt fält å bak- 

 kroppens sista r^^ggled och fina gräfborst å framfötterna. 



Gräfva i jorden och insamla små stritar. 



Fig. 37. Vingar af 

 Mimesa cqitcstris. 



Artöfversikt. 



I. Bakkroppen i midien mer eller mindre röd. Antennerna på undre sidan 

 rödgula. i 



«. Bakkroppens skaft ofvan platt utan tydliga sidofårcr. Mellanbröstets 

 sidor punkterade. « 



*. C). Bakkroppens första led i bakkanten rödgul. Antennerna 

 under släta. — Ç. Bakkroppens tredje led åtminstone vid roten 

 rödgul. I. M. cqiicstris. 



