AURIVILLIUS: SVKNSK IXSKKIFAUNA. 



I ; II. 



!59 



kraftigt utvecklad. Bakkroppens skaft 

 är åtminstone af samma längd som 

 bakhöfterna. Baktibiernas taggar äro 

 stundom isynnerhet hos hanarna få 

 och mycket hna, så att de kunna för- 

 bises. Från Passaloecus skiljas de 

 dock genom längre skaft på bakkrop- 

 pen, större hufvud, bredare andra ku- 

 bitalfält samt lättast på den håriga mellankroppen. 

 arter äro enfärgadt svarta. 



Bygga i trä eller torra stjälkar. Honan saknar därföre gräfborst å frain- 

 tötterna. Insamla bladlöss till föda åt sina larver. 



l''S- 39- lingar af l'cm- 

 plircdoii iinico/or. 



Alla våra 



11. 



Artöfversikt. 



Framvingarnes första kubitalfält mottager båda disktvärribborna (fig. 39). 



A. Efterryggens rotfält utmed bakkanten glatt utan skulptur och mer 

 eller mindre glänsande. 



f«. Hona: Munskölden i framkantens midt utdragen i en något ut- 

 böjd spets, som, när hufvudet ses från sidan, synes ofvanför den 

 äfvenledes utskjutande öfverläppen. Hufvudet något afsmalnande 

 bakåt bakom ögonen. — Hane: Antennerna enkla. 



I . /'. nnicolov. 



ß. Hona: Munskölden i framkantens midt urringad, ej uiböjd. Huf- 

 vudet ej afsmalnande bakom ögonen. — Hane: Antennlederna 

 6 — 9 med en upphöjd kant å undre sidan. 2. /'. WesmacU. 



B. Efterryggens rotfält ända till bakkanten med grof rynkig skulptur. 

 Mellanryggen groft men glest punkterad. — Hane: Antenner enkla. 



3. P. rugi/er. 

 Framvingarnes första kubitalfält mottager den första, och andra kubital- 

 fältet den andra disktvärribban. 

 A. Pannan utan utskott mellan antennerna. 



Honan : 

 a. Bakkroppens sista ryggled med ett af två skarpa kanter begrän- 

 sad! långsträckt ryggfält. 



*. Munskölden i framkantens midt något utskjutande och af- 

 rundad. Mellanryggen med bågböjda strimmor. Bakkrop- 

 pens skaft når utanför bakbenens lårring. 



1. Sista ryggledens ryggfält smalt, ej bredare i spetsen, till 

 nära roten tydligt begränsadt. Fötter svarta. 



4. P. luguhris. 



2. Sista rygglcdens ryggfält i spetsen något utvidgadt och 

 afrundadt, dess sidokanter redan vid ledens midt otydliga. 

 Fötter bruna. 5. P- niontarms. 



