270 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1904. 



blefvo till och med af Linnk förda till släktet I'lSfa. Insamlar liksom niys/a- 

 cfus larver af spottstriten. 



3. G. qiiadn'fasciafus Fav.r. Svart; öfverläppen, elt tvär- 

 band å munskölden, en fläck å hvardera sidan af pannan, 

 antennskaftets undre sida, ett tvärstreck å halsskölden och å 

 skutelien, en fläck å mellanbröstet strax under framvingarne 

 samt fyra hela tvärband å bakkroppen lifligt gula; antennle- 

 derna 3 — 7 (- — 9) under rödgula; lårens yttre del, skenben 

 och fötter rödgula. Hanen afviker genom svart skutell och 

 svarta antenner (utom en gul fläck å skaftet) samt mörkare 

 bakben; den saknar stundom äfven några andra af honans 

 gula teckningar. (S — 11* mm. — Sk. — Upl. 



4. G. laticiiicfiis Lep. Mycket lik föregående art och endast 

 skild genom de i öfversikten anförda kännetecknen. 10 — 13 

 mm. — Sk. — Upl. och Verml. 



5. G. quinquccinctus Fabr. Svart med ungefär samma 

 gula teckningar som hos qitadrifasciatus. Hos hanen är 

 hela munskölden och antennskaftet gula. 10 — 12 mm. — 

 Sm.; s. 



6. G. Iitiiatits Dahliî. Svart ; öfverläppen, munskölden, 

 ansiktets nedre del, antennskaftets nedre sida, ett på hvardera 

 sidan starkt utvidgadt tvärband å andra rvggleden och ett 

 jämnbredt tvärband å femte ryggleden hvita; lår, skenben och 

 framfötter rödgula; hanens antenner under rödbruna. 6 — 8 

 mm. — Sk. — Medelp. 



Ciräfver sina bon i sand och infångar små strilar {At/iysiinns-T^nGv) till 

 fiida ät sina larver. 



7. G. tiiinidits Panz. Svart, bakkroppen vid roten röd- 

 gul; en fläck å hvardera sidan af munskölden, ett streck å 

 pannan invid ögat, en fläck å skutelien, en fläck å hvardera 

 sidan af andra lyggleden och en i midten af femte ryggleden hvita; 

 benen till största delen rödgula. Hanens antenner under rödbruna, 

 honans stundom i spetsen hvita. 6 — 8 mm. — Sk. — Medelp. 



ciräfver sina bon i sand och infångar små slritar af släktet AcoccfJialns 

 till föda åt ■^ina lar\er. 



8. Underfam. Mellininae. 



Bakkroppens första led vid roten afsmalnande till ett 

 skaft, som åtminstone är lika långt som bakhöfterna. 



