2 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1905. 



vara en liten grönglänsande stekel (Pteromalin), hvilken i larv- 

 stadiet lefvat som parasit uti en in3^gglarv. På ett par hvete- 

 parceller observerades äfven liknande myggpuppor. Att dessa 

 puppor voro af kornmyggan var tydligt nog. 



Sedermera erhölls ett bref från herr M. Unger å Torpunga i 

 Öster-Tibble af \'ästmanlands län jämte några råg- och hvete- 

 strån, hvilka äfven innehöUo puppor af nyssnämnda gallmygg- 

 art. Is3mnerhet hvetet skulle vara skadadt ganska betydligt, 

 och en mängd stånd kuUfallna, hvilket äfven varit händelsen 

 föregående år. Rågen var något angripen, men kornet föga 

 och hafren icke. Skadedjuret hade uppträdt omknng Kungsör, 

 Eskilstuna och Arboga. 



Redaktören af Enköpings tidning uppgaf, att i trakten om- 

 kring nämnda stad hvetet var skadadt äfven på enahanda 

 sätt, och anhöll om upplysningar och föreskrifter, hur man 

 borde gå tillväga, för att motarbeta skadedjuret. Prof visade, 

 att det var nämnda myggart, som huserade äfv^en där. En , 

 kort redogörelse för insektens förekomst, lefnadssätt och ut- 

 rotningsmedlen insändes till redaktionen och blef införd i tid- 

 ningen. 



Herr W. Ahlund, Nj^kvarn, Tillinge socken af Upsala 

 län, insände äfven prof på hvete- och kornstrån, som voro 

 skadade och legat afbrutna på marken vid egendomen Frössvi, 

 14 km. från Enköping. Han uppskattar skadan å hvetefältet 

 till omkring 5 och å kornfältet till 2 procent och omnämner, att 

 ett hvetefält vid Långtibble i Frösthult, äfven inom Upland, 

 var svårt skadadt. Vid undersökning af stråen befunnos 

 dessa afgångna helt nära roten, men blott 3 rödaktiga larver 

 voro kvar i nedra ändan af ett strå, de öfriga hade sanno- 

 likt stannat i stubben. 



Af axen voro några fuUmatade, andra (mindretalet) ej 

 halfmatade, hvaraf synes, att ej alla angripna strån lämna 

 tomma ax efter ett angrepp; möjligen hade angriparna varit för få, 

 för att kunna åstadkomma kornens totala förstöring. Kornet 

 torde lida mer skada af angrepp än hvetet, emedan dess utveck- 

 ling sker senare. 



För att å fälten närmare undersöka skadorna erhöll assi- 

 stenten Tullgren förordnande att besöka några af de uppgifna 



