-20 ENTOMOI.OGISK IIDSKRII'T 1905. 



Några verkliga bevis hafva dock ej framdragits, utan har man 

 refererat till hörsagor eller framkommit med blotta förmodan- 

 den, som ej kunnat på något sätt styrkas. För att få något 

 mera ljus i saken utfärdades från Anstalten uppmaningar, dels 

 skriftligen och dels i tidningar, till hvar och en, som funnit 

 döda fåglar i grannskapet, där besprutning ägt rum, att med- 

 dela detta. Det är nu tre år, hvarunder hundratals kilo kej- 

 sargrönt användts till besprutningar, och ännu har intet säkert 

 bevis på dess skadlighet för fåglar hit inkommit, hvilket borde 

 verka lugnande på hvar och en, som af en eller annan orsak 

 varit rädd för giftets begagnande. 



I medio af maj träffades en död stare på vägen helt nära 

 Anstalten, men besprutning ägde ej rum före den 21, alltså 

 kunde ej denna fågel vara förgiftad af kejsargrönt. Den 8 

 juni hittades en annan på en låg gräsplan nära sjön. Ledsamt 

 nog blef den ej inlämnad, utan kastad i vattnet. Jag kan 

 dock ej antaga, att han blifvit förgiftad af det gröna färgäm- 

 net, emedan fjärillarverna då ännu voro för små att vara mat- 

 nyttiga för en så pass stor fågel, och besprutning andra 

 gången äfven skett endast å de små fruktträden i trädgården, 

 där fåglar högst sällan syntes till, och ej å ekar eller andra 

 större träd eller gräsvallar, där de nästan alltid uppehöllo sig 

 för att söka föda. Regn afsköljde giftet strax efter andra be- 

 sprutningen. Den 12 augusti, nära två månader efter sista 

 besprutningen, upphittades en trädgårdssångare, efter hvad 

 man tycktes finna dödad genom yttre orsak, och ej förgiftad, 

 ty då funnos icke några förgiftade larver kvar. 



Kand. Carl Dahl omnämner, att i trädgårdarna på 

 Kinnekulle, oaktadt rätt sena besprutningar där företogos förra 

 året, ingen minskning i det synnerligen rika fågellifvet kunde 

 iakttagas, och att ej heller några döda fåglar hittades. Att 

 intet bekant fall af fågelförgiftning förekommit i trakten för- 

 säkras af C. W. Bengtsson, Mellerud, Länsträdgårdsmästarne 

 J. A. Jonsson, Varberg, G. A. Gustafsson^ Bro, Borlänge, N. 

 A. Lindblad^ Laholm, A. Rundgren, Borås, O. Bergström, 

 Nyköping, Verner Jonson, Gamla Lödöse, C. Ekenstam, Stens- 

 hufvud, Kivik. Denne anser kattorna vara de största ni- 

 dingar mot fåglarna man kan tänka sig, och borde de ej få 



