■^ ~ ENTOMOI.OGISK IIDSKRIKT I905. 



Bromma i Stockholms län, Djursnäs i Ösmo, Stafsund å Eker- 

 on, Karby, Brottby och Alnarp med flera ställen. 



Skadedjuret hör till dem, för hvilka man svårligen kan 

 föreslå andra utrotningsmedel, än att afslå timotejen tidigt, 

 Innan de i öfre bladslidan befintliga, saffrangula larverna äro 

 fullvuxna, så att de må dö i brist på näring under gräsets 

 torkning. Detta är för sent, då axen framkommit, hvarför 

 undersökningen af bladslidorna måste göras förut, för att 

 man skall kunna förvissa sig om, att larverna äro närvarande 

 i sådan mängd, att den tidiga slattern är af nöden. Kort 

 efter axens framkomst gå larverna till jorden, där de äro så 

 godt som oåtkomliga, och stanna där öfver vintern för att gå 

 i puppa. Flugorna framkomma följande år. 



Morotflugan {Psila rosir Fab.) har förekommit och 

 skadat morötterna här och där i norra delen af Kopparbergs 

 län (Gustafsson) och troligen flerstädes. Puppan öfvervintrar 

 i jorden, och flugan framkommer om våren samt lägger äggen 

 vid morotens öfre ända, hvarefter larverna inkrypa och bilda 

 gångar, riktade mot spetsen. Man bör gallra antingen då 

 plantorna äro 2^,4 — 5 cm. höga, vid mulet väder och sedan 

 öfvergödsla med fl^^tande spillning, sot, alunlösning, karbol- 

 lösning eller gaskalk etc. och sedan packa till jorden; eller 

 ock först då plantorna äro matnyttiga, hvarefter de angripna 

 genast förstöras. Ombyte af sade plägar rekommenderas. 

 Säkrare torde vara att upphöra med morotodling något år. 



Statens Entomologiska Anstalt 1904. 



Sven Lampa. 



