LAMPA: L(»K.I'I.l'GAN. 6 1 



afgöra, men det senare synes ej vara osannolikt, då han dessutom 

 säger, att larven skall på sidorna hafva en serie af svarta punkter. 

 Senare, 1849, beskrifver han åter larven men något annorlunda, 

 de svarta punkterna omnämnas ej; han uppger då, att den träffats 

 i Allium cepa vid Elmhult och Lund. Det kan ej vara tvifvel 

 om, att denna beskrifning gäller den verkliga lökfiugans larv. 

 Hans äldsta uppgifter om fyndorterna: Gotland, Jämtland, Dalarne 

 och Lule Lappmark blifva dock härigenom osäkra. 



Att flugan åtminstone vissa år kan vara mycket allmän i Skåne 

 har jag själt observerat, äfvensom att den finns vid Stockholm, 

 dock som jag tror mindre allmänt. För öfrigt halva prof insändts 

 till Anstalten från Ketlinge, Bjersjölagård och trakten däromkring. 

 (Skåne), Marma i Gefleborgs län, Ivåda i Värmland samt Strömsör, 

 Nordmaling, i Västerbotten, hvaraf ytterligare bestyrkes, att arten 

 har en ganska stor utbredning inom landet. 



Lefnadssätt. Flugorna visa sig i början af juni eller något 

 tidigare, om väderleken är för dem gynnsam. De lägga då äggen 

 mellan bladen, helt nära roten på de ännu späda lökplantorna. När lar- 

 verna blitvit utkläckta, då vanligen blott två eller tre uti samma 

 planta, bereda de sig gångar till den inre och nedersta delen 

 al löken där de sedermera etter omkring 14 dagar äro 

 fullvuxna, samt begifva sig till den omgifvande jorden för att gå i 

 puppor. Under 10 — 12 dagar ligga pupporna oförändrade, men 

 sedan kläckas de, flugorna krypa ur skalet och arbeta sig upp 

 till jordytan. De para sig snart, lägga ägg på kvarvarande 

 friska lökplantor, och sålunda uppstår den ena generationen efter 

 den andra under sommarens lopp, så länge vädret är tjänligt och 

 lökplantor finnas att tillgå. Då plantorna blifva större, afsättas 

 äggen sannolikt på eller invid löken och icke mellan bladen; ty 

 man kan sedan se, hur larverna inträdt på lökens öfversida och 

 bildat gångar till dess nedersta del, hvilken i följd af angreppet 

 snart ruttnar. De puppor, som ej kläckas på hösten, öfvervintra 

 och lämna flugor följande vår. 



Skada. Herr Fr. Brcj.mmer på Bjersjölagård berättar i bref 

 1889, att larven under fem års tid ödelagt hans löksängar, och att 

 så äfven varit fallet hos andra lökodlare i trakten. Han hade af 

 en trädgårdsmästare i Dresden fått lära ett medel, bestående däri, 

 att fröet före sådden stöpes under 48 timmar i kall saltlake. Detta 

 hade försökts, men visat sig overksamt, som man väl kan förstå. 



Genom att förstöra de inre delarna af lökarna förorsaka lar- 

 verna plantornas död. De plantor, som på våren gått fria, blifva 

 sedermera äggbelagda af kommande fluggenerationer, hvarigenom till 

 sist knappast någon enda undgår förstörelsen, och detta kan, som 

 vi sett, fortfara i flera år. 



Skydds- och utrotningsmedel. Larvernas närvaro i en 



