TRVßOM: I;NT. KÖREN. IJUGOKEMÂRSKEST DEN 14 DEC. I904. 81 



närmare ingående på deras lifsförhållanden och utveckling just där- 

 för mer än de flesta dylika frågor vara ägnadt att fängsla vårt 

 intresse. 



Det ligger i sakens natur, att då de trakter af den afrikanska 

 kontinenten, som dessa stäppdjur bebo, ännu i dag i stort sedt bi- 

 behållit sin kala prägel och endast i mindre utsträckning omvand- 

 lats till odlad terräng, betingelserna för dem äfven fortfarande 

 i hufvudsak äro de samma som förr, och deras skaror ännu periodvis 

 utföra sitt förödande verk. I Afrika — de förekomma äfven i de 

 öfriga världsdelarne — ha de på senare tiden väckt uppmärksam- 

 het genom de i tyska Ostafrika 1894 — 9 5 gjorda invasionerna, 

 som bragt förmögna jordbrukare till tiggarstafven och spridt tryc- 

 kande hungersnöd bland den fattigare befolkningen. Så här lyder 

 t. ex., enligt Dr Sander, som utförligt skildrat detta ämne, ett 

 bref från dessa trakter 1895, hvilket i all sin enkelhet träffande skild- 

 rar den djupa nedslagenheten bland den åkerbrukande befolkningen 

 i ett af gräshopporna ödelagdt område: 



»Under hela året voro gräshopporna allmänna i Pangani. 

 Särskildt i december kommo stora svärmar, så att himlen skymdas 

 af dem såsom af svarta moln. Gräshopporna hafva uppätit allt, 

 som växer på marken framför allt lins, ärter och bananer. Då 

 vi på detta sätt ha förlorat hela skörden, äro vi i ett olyckligt 

 läge. Alla araber och suaheli, som äga jord, klaga öfver de 

 dåliga tiderna. Det fordras år för att godtgöra, hvad gräshop- 

 porna nu anstiftat. För det första måste vi omgräfva hela landet, 

 ty gräshopporna ha uppätit allt till roten. Vidare måste vi åter 

 köpa utsäde, och det kostar mycket pänningar, och slutligen 

 måste vi taga våra förnödenheter från köpmännen, ty vi hafva 

 ingenting att lefva af. Allt arbete har varit förgäfves. Våra största 

 egendomsägare ha lämnat sina landtställen i Kofkof, Manja och 

 Pombve och bo nu i staden Pangani, under det att deras fält 

 ligga öde. Hvar och en af dem har dessutom hundratals arbetare 

 att föda. Under närmaste tiden är ej att tänka på något aftagande 

 af djuren. Jag säger Er, vi kunna, då en svärm kommer, ofta knappt 

 se solen. Gräshopporna äro förfärligt glupska; Ni kan ej göra Er 

 en föreställning därom. En europé hade på sin gård i Pangani 

 i solen utlagt bomull och kaffe till torkning; då han sedan kom 

 för att se till det, hade gräshopporna uppätit t. o. m. de täcken, 

 hvarpå det låg. Vi undra på, att vi ännu ha turbanen i behåll, 

 och att den ej redan vandrat i magen på dessa kreatur.» 



Men vandringsgräshopporna omfatta icke blott en utan många 

 arter, i Afrika tillhörande tre olika familjer, och finnas där å lämp- 

 lig lokal i hela världsdelen från norr till söder, om de ock äro 

 mer utbredda i de subtropiska delarne. Den i bibeln omtalade 

 »egyptiska» gräshoppan {Schist ocena per e grina) är en bland 



EiUotnol. TIdskr. Arg. 26, H. 2. (1905). 6 



