1 62 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1905. 



Uti ett arbete 1902 ^ har den tyske phytopathologen d:r 

 L. Reh i Hamburg bland mycket annat af värde anställt åt- 

 skilliga allmänna betraktelser öfver insekters skadlighet, mot- 

 taglighet för insektangrepp samt utrotningsmedlen, hvilka ka- 

 pitel torde vara värda ett kortfattadt omnämnande härstädes. 

 Beträffande insekternas skada eller nytta påpekar förf. bl. a. 

 huru lättvindigt oftast insekterna bestämmas, och hurusom 

 man ofta såsom följd häraf på felaktiga grunder drager fel- 

 aktiga slutsatser. De frågor man i främsta rummet bor ställa 

 sig äro: h vilken insektart är det fråga om och i hvad förhål- 

 lande står detta djur till oss? Vid besvarandet af den första 

 frågan bör man gå så grundligt tillväga som möjligt och helst 

 öfverlåta den saken åt en fackman eller ännu bättre åt en specia- 

 list. Beträffande den andra skall man i främsta rummet aflägga 

 all auktoritetstro. I sammanhang härmed framhåller förf. just en 

 mängd exempel på, hurusom insektarter, hvilka af alla författare 

 betraktas som svåra skadedjur, i vissa fall åtminstone ingalunda 

 göra skäl för detta namn, snarare för ett diametralt motsatt 

 Så t. ex. anföres om äppleblomvifveln {Aiithoiiomus poino- 

 ritni L.), hvilken ju som bekant i alla handböcker uppgifves 

 vara ett svårt skadedjur, att förf. år 1900 iakttog, att i de 

 trakter, där äppleblomvifveln varit talrikast, skörden blef afse- 

 värdt bättre, än där samma insekt förekommit sparsamt. Att 

 denna skulle vara den enda orsaken till detta förhållande, är 

 naturligtvis omöjligt att påstå, men att den genom gallring af 

 blommorna bidragit i hög grad därtill, torde vara tämligen 

 säkert. Att fruktträden aldrig kunna bära lika mycken frukt 

 som blommor är ju klart. På större träd kan människan 

 omöjligen själf hjälpa till med gallringen och den, som till 

 följd af regn, blåst, obefruktade blommor m. m. äger rum, 

 är relativt ringa. Följaktligen måste insekter göra största 

 nyttan härvidlag^ och då i främsta rummet äppleblomvifveln. 

 Endast då det gäller formträd, på hvilka människan anställer 

 gallring själf, måste man anse denna insekt vara öfvervägande 

 skadlig. På samma sätt är det ej omöjligt, att äppleveckla- 



^ Phytopathologische Beobachtungen etc. Jahrb. d. Hamburg. Wissensch. 

 Anst. XIX. 1 90 1. 



