A.ROMAN: OiM LAPPLANDS ALPINA ICHNEUMONIDFAUNA. 17g 



ker sig i detta fall och synes i våra fjäll saknas, åtminstone 

 enligt min erfarenhet. Däremot torde afdelningen Exodoutcs, 

 små former med vanligen tjockt hufvud och alltid korta, mot 

 ändan bredare käkar, som ej nå hvarandra, hafva sitt utbred- 

 ningscentrum förlagdt till kallare klimat och äro därför de i 

 fjälltrakter talrikaste braconiderna. De parasitera alla på 

 Diptcra och förekomma mest i bottenvegetationen på fjäll- 

 ängarna. Öfriga alpina braconider äro fåtaliga och tillhöra 

 clidostomernas och aphidiinernas afdelningar; alla äro af ringa 

 storlek. — Bäst tillpassade för Lapplands kallfuktiga klimat 

 är underordningen Phytophaga och af parasitsteklarna famil- 

 jen Ichncumonidœ. De förra, växtsteklarna, representeras i 

 fjällen hufvudsakligen af gruppen Nematides, som förekommer 

 i betydligt artantal och nästan utan undantag lefver på de 

 många videarterna. I själfva verket äro Salix-SiViQV och ne- 

 matider så intimt förbundna med hvarandra, att man funnit de 

 senare så långt upp mot nordpolen som öfverhufvud taget 

 videbuskar påträffats. Belysande är äfven, att det antarktiska 

 området, som synes sakna Saliccs, äfven är totalt utan växt- 

 steklar. Om våren, då videna blomma, kläckas äfven de 

 öfver vintern förpuppade växtsteklarna och bilda en mycket 

 stor del af hängenas besökare, såsom jag hade tillfälle att 

 öfvertyga mig om våren (d. v. s. midsommaren) 1903 i trak- 

 ten kring Vassijaure-stationen. Detta område är under den 

 öfriga delen af sommaren mycket insektfattigt på grund af 

 den enformiga vegetationen (videsnår, Empetrum-htà. och 

 starrkärr), men under videnas blomningstid finner man sådana 

 mängder af växtsteklar, att det förefaller oförklarligt, hvar- 

 ifrån alla komma, ända tills man kommit underfund med, att 

 deras kokonger funnits gömda i allehanda skr\'mslen i 

 marken. 



Växtsteklarna och förnämligast nematiderna afgifva den 

 stora hufvudmassan af värdinsekter åt de alpina ichneumoniderna, 

 som följaktligen förekomma lika långt upp i den arktiska re- 

 regionen som de förra. Det är i synnerhet tryphonidernas 

 underfamilj som så godt som uteslutande lefver på nematidernas 

 bekostnad; af ichneumonidernas öfriga underfamiljer begagnas 

 i stor utsträckning Diptcra som värdar. — Rikast gestaltar 



