l82 ENTOMOI.OGISK TIDSKRIFT I905. 



Underfamiljen Cryptiuœ uppträder med långt flera arter 

 än den föregående och är i själfva verket näst tryphoniderna 

 den artrikaste gruppen. Af de högre cryptinerna fann jag 

 blott en art, Cryptus infiiuiatns Thn, som ej var sällsynt 

 vid Torneträsk, men för öfrigt är ganska vanlig i hela 

 Sverige. Den från »Norrland» beskrifna C. borealis Thn är 

 kanske äfven alpin, särskildt om den, som Holmgren (Ent. 

 Tidskr. 1886) anser, är synonym med C. obsciiripcs Zett., 

 beskrifven från norska Finnmarken, ■»in inferalpiiiis-». Af lägre 

 cr^-ptider anträffas större former af släktena Mkrocrypius, 

 Cratocryptus och Stcnocryptiis. Det första släktet företrädes 

 af en hel rad arter, hvaribland jag funnit M. lappouicus Thn 

 och scptcntrionalis Thn (äfven den senares obeskrifna hane) 

 vara minst sällsynta. De kortvingade Mic roc r. -arterna. {Aptcsis 

 Först.), kända äfven från Novaja Semlja, representeras i Sar- 

 jekfjällen af en troligen ny art, som togs helt bekvämt inuti 

 tältet, springande på »väggen». SL Cratooyptus synes ej 

 uppvisa några särskildt alpina former, men 4 af de nedifrån 

 landet kända arterna äro ej sällsynta, nämligen C. furcator 

 Grav., Iciicopsis Gr. {ritjicoxis Thn), anatorius Gr. och. pleu- 

 ralis Thn; vanligast är C. anatorius. De utvecklas troligen 

 hos träfrätande skalbaggslarver, ty en art har i Danmark 

 kläckts ur barrved, och själf har jag dels i Sarjek (Rapadalen) 

 sett ett par honor springa sökande omkring på björkstammar, 

 dels vid Upsala denna vår sett hanar af ett par arter svärma 

 kring trädstammar {Salix fragi/is), där äfven en dag en hona 

 fanns sittande. Samma lefnadssätt har förmodligen äfven 

 Stenocryptus nigrivcntris Thn, den enda alpina arten, som 

 dock sparsamt förekommer äfven nere i landet, men i fjällen 

 är mycket allmän; hanar har jag märkvärdigt nog aldrig sett. 

 Vid Murjeks järnvägsstation iakttogs på hösten en hona på 

 en tallstam, sökande och vädrande med antennerna i bark- 

 springorna. Småcryptinerna tillhöra släktena Lcpfocryptus, 

 Phygadcuon, Hcmitclcs, Pezomachus, Stilpniis och Atrado- 

 dcs. Lcptocr. clavigcr Tasch. företräder ensam sitt släkte i 

 fjällen och är rätt sällsynt, men funnen både i Torne och 

 Lule lappmarker. Phygadcuon har åtskilliga alpina arter, 

 hvaraf Ph. liogasfcr Thn och trichops Thn äro vanligast, 



