A.ROMAN: OM LAPPLANDS ALPINA ICHNEUMONIDFAUNA. 187 



och äro genomgående små ; färgen är ofta brokig. Af de al- 

 pina formerna är Bassiis anmtlatus Fbr. den enda allmänna, 

 men flera arter af släktet Houiotropus finnas äfven. 



Underfamiljen Opliioniiiœ afslutar den häfdvunna Graven- 

 HORSTSKA indelningen af ichneumoniderna. De skandinaviska 

 formerna indelas af Thomson i 6 grupper, af hvilka de 4 första 

 förefalla att saknas i fjällen; den fjärde, Anomali iia, torde dock 

 möjligen kunna påträffas i någon art. Femte gruppen Cre- 

 mastiiia har på låglandet en del vackert tecknade former, 

 men på alpint område finner man endast små, enformigt fär- 

 gade Porison och T/insi/oc/iiis. Gruppen Campoplcgina, 

 som i sydligare delar af landet är en bland de artrikaste, 

 träder i fjällen tillbaka för föregående grupp och representeras 

 af arter tillhörande limneriernas släkten; någon äkta Cam- 

 poplcx har jag ej funnit, och Holmgrens C. lapponiciis torde 

 tillhöra barrskogen. — Den ursprungligaste gruppen af alla 

 ichneumonider synes vara plectiscinernas, och jag placerar 

 den därför i sista rummet såsom »less liable to create a di 

 sturbing element in the present arrangement» (Ashmead, Classif.). 

 De visa släktskap med flera ofv^an afhandlade grupper och å 

 andra sidan, såsom Thomson påpekat, äfven med braconiderna. 

 Alla deras former äro små och de flesta dystert färgade. 

 Såsom alpina har jag tagit några former af släktena Ade- 

 lognatJms, Blapticus, Proditus och Megastylus. Följande 

 arter kunna nämnas: Ad. dißormis Hon, Bl. {Eiifclcchid) 

 suspiciosus Först, (i bägge könen) och Mcg. {Dicolits) bore- 

 alis Hgn. Till plectiscinerna sluta sig orthocentrerna nära, 

 men pläga i allmänhet ställas närmast exochinerna, hvilka de 

 likna i det utstående ansiktet. Deras egentliga tummelplats' 

 sjmes just vara det arktiskt-alpina området, där de utveckla 

 en betydlig art- och framför allt individrikedonL Enligt Thom- 

 son skola de parasitera på Microlcpidoptcra och till någon 

 del på svampinsekter, och så förhåller sig väl saken söderut. 

 I fjällen äro emellertid både de förra och de senare för fåta- 

 liga för att kunna vara de enda värdarna åt dessa myriader 

 af orthocentrer, som svärma åtminstone i björkregionen; jag 

 förmodar därför, att flertalet alpina former parasitera hos smärre 

 Diptcra. De synas liksom E.xodontcs bland braconiderna 



