TRYBOM: ENT. FOREN. SAMMANTRÄDE DEN 27 FEBR. I905. 191 



Sommaren 1902 uppträdde larver af skadeinsekten tallspin- 

 naren, som tillhör de s. k. spinnarefjärilarnas grupp, plötsligen i 

 oerhörda massor, afätande tallarnas barr och förstörande tallskogen 

 på slora områden af Hedemarkens amt i Norge. Genast vidtogos 

 där energiska åtgärder för insektens bekämpande. 



Då emellertid vissa härjningstrakter voro belägna nära riks- 

 gränsen, och då just på dessa den norska regeringens önskan att be- 

 kämpa insekten strandade mot skogsägares obenägenhet att deltaga 

 i arbetet, greps Värmlands befolkning af fruktan för en invasion. 

 Genom kungörelser och spridande af en god tafla i 700 exemplar 

 inhämtades anvisningar för djurets påträffande, och föredraganden be- 

 sökte våren 1903 såväl de norska härjningstrakterna som de mest 

 hotade delarna af Värmland. Detaljundersökningar anordnades på 

 hösten, sedan larverna gått i vinterkvarter på marken, och resul- 

 tatet blef, att på två trakter, nämligen i Södra Finnskoga och på 

 en kyrkoskog, Långsjöhöjden i Lekvattnets socken, åtgärder borde 

 vidtagas för taliträdens förseende med ringar af larvlim, på det förra 

 stället endast i inskränkt mått, men på Långsjöhöjden, där insekten 

 fanns J oroväckande mängd, öfver en ytvidd af omkring 200 

 hektar. 



Hos Regeringen begärdes och erhölls genast behöfligt anslag; 

 lim sändes från Magdeburg öfver Hamburg och Kristiania till 

 skogs, och jägmästaren H. Wolff sattes som hötvidsman för fält- 

 tåget. Detta lyckades ock fullkomligt. När larverna våren 1904 

 väcktes till lif af solvärmen och upp efter trädstammarna sökte sig 

 väg till de inbjudande tallkronorna, möttes de af limringarna, som 

 de ej kunde öfverskrida, och Ijöto en ömklig hungers- eller för- 

 giitningsdöd. Antalet larver hade i en del af området visat sig så 

 betydligt, att stor fara förelegat, om intet åtgjorts. 



Vid en af föredraganden verkställd inspektion följande sommar 

 och närmare detaljundersökningar på hösten befanns, att på Lång- 

 sjöhöjden inom en mindre trakt, som ej blifvit limmad, visserligen 

 ännu förekommo en del larver, men till så ringa antal, att någon 

 härjning icke vidare var att befara, helst som genom undersökning, 

 utförd vid skogsinstitutet af d:r G. Grönberg, befanns, att ganska 

 många af de tillvaratagna larverna uti sig hyste parasitinsekter, 

 tallspinnarens farligaste naturliga fiender. 



Sålunda kan detta hotande tillbud till en farlig skogsförödelse 

 numera anses kväfdt i sin linda, innan någon märkbar skadegörelse 

 hunnit åstadkommas. 



Föredraget, som dessutom behandlade vissa nu upptäckta 

 biologiska egendomligheter hos insekten i motsats till dess 

 syskon på kontinenten, illustrerades af kartor och en samling 

 exemplar af djuret i dess olika utvecklingsstadier, nämligen 



