193 



FAUNISTIK OG KRITIK. 

 ET SIDSTE ORD TIL HR. O. M. Reuter 



AV 



E/^BR. STRAND. 



Jeg skal vœre enig med hr. Reuter i, at det er »motbju- 

 dande» at skrive mere om denne sag, men hans sidste indlœg 

 noder mig dog til endnu en gang at »belysa» hans eien- 

 dommelige opfatning av^ entomologisk faunistik og hans op- 

 trseden likeoverfor mig personlig. 



Jeg konstaterer först og fremst, at hr. Reuter har ikke, 

 hv'erken i sin kritik nr. 1 eller 2, »paavist» nogen anden 

 »feil» i min opsats end at et par arter var betegnede som ny 

 for faunen uden at vsere det og et par andre som »sjeldne», 

 mens de efter hr. Reuters mening skulde vœre hyppige, samt 

 at ogsaa almindelige arter har faaet pläds i fortegnelsen. 

 Hvad nœstsidste punkt angaar, saa maa man kunne, eller 

 rettere sagt man kan ikke andet end anse en art for sjelden 

 inden et vist faunistisk omraade, saa lœnge den kun faa gange 

 er paatruffet der og er fundet sjeldnere end andre arter; »sjel- 

 den» og »hyppig» er jo kun relative begreber. Hvis man er 

 enig heri, saa vil man ogsaa vaere enig med mig i, at alle 

 de av mig som sjelden betegnede arter ogsaa virkelig fortje- 

 ner dette attribut, forsaavidt som de var kjendte kun fra faa 

 norske lokaliteter. Hvad arternes hyppighed paa de enkelte 



E)ttomol. Tidskr. Arg. 26. H. 4. (1905V 13 



