194 ENTOiMOLOGISK. TIDSKRIFT I9O5. 



lokaliteter angaar, saa kan hr. Reuter aldeles ikke ha noget 

 positivt kjendskab hertil, da de allerfleste av mine lokaliteter 

 tidligere ikke eller nœsten ikke var undersögte hemipterolo- 

 gisk; det er derfor kun löse förmodninger og intet andet, som 

 ligger til grund for hr. Reuters beskyldninger. — Hvad det 

 förste punkt angaar, saa har jeg allerede i mit forrige tilsvar 

 paavist, at berettigelsen eller ikke-berettigelsen av hr. Reuters 

 paastande her ikke har nogen indflydelse paa min opsats' vi- 

 denskabelige vserd, det nemlig at give nye bidrag til kundska- 

 ben om hemipternes udbredelse og om sammensœtningen av 

 Norges hemipterfauna. Mod denne sats har heller ikke hr. 

 Reuter hävt noget at sige i sit nye angreb, hvor han dog 

 ellers aabenbart gjör sig möie med at hœgte sig ved saa me- 

 get som muligt i mit tilsvar. Det eneste, som kunde beröve 

 opsatsen dens vaerd, maatte vœre, at arterne havde vaeret galt 

 besternte eller lokaliteterne falske. Nogen saadanne beskyld- 

 ninger har dog hr. Reuter vogtet sig for at komme med. — 

 Tilbage staar den »feil», at ogsaa almindelige arter er optagne, 

 og at i enkelte tilfselde antallet av de samlede eksemplarer er 

 anfört. At disse opgaver er likefrem skadelige, uden forsaa- 

 vidt som de optager plads^ i tidsskriftet, kan dog selv hr. 

 Reuter ikke kunne paastaa. Men de skal vsere unyttige. 



Det er lidt paafaldende, at hr. Reuter ikke tidligere har 

 fundet sig beföiet til at agitere mod lokalfaunaer og samleno- 

 titser, hvori ogsaa almindeligere arter nsevnes. Saadanne er 

 dog ikke sjeldne i den entomologiske litteratur; selv i hr. Reu- 

 ters eget land er der i tidens lob publiceret adskilligt av den- 

 slags. Det kunde derfor vaeret likesaa berettiget, om hr. R. 

 hadde givet sine formaninger en anden adresse. — Jeg ved 

 kun altfor godt, at hr. R. ikke er den eneste, som anser 

 »lister» som overhovedet alt hvad der hörer med til lokalfau- 

 nistik for at vaere av lidet vaerd, men jeg kan ogsaa smigre 

 mig med, at jeg ikke er aliène om at naere den modsatte an- 

 skuelse. Hvad publiceres der vel ikke f. eks. i England av 

 lister endnu den dag i dag? Man behöver kun at gjennemse 

 en aargang av »Entom. Month. Mag.» for at o verbevise sig 

 om, at de praktiske engkendere ikke betragter listerne som et 

 overvundet ståndpunkt til trods for, at Englands entomologiske 



