K.AIBR. strand: FAUNJSTIK OG KRITIK. 195 



fauna dog allerede er saa udmerket godt kjendt. Og i disse 

 engelske fortegnelser finder NB. netop alle arter, selv de al- 

 mindeligste, plads, og man angiver ogsaa hyppig, om man har 

 paatruffet flere eller kun et eksemplar. Det kan vel ikke vssFe 

 tvivl om, at det netop er disse talrige samlenotitser, hvori 

 ogsaa tilsyneladende lidet vœrdifulde iagttagelser er medtagne, 

 at takke for at Englands fauna er saa godt kjendt. At man 

 fremdeles, efter at den biologiske retning er blevet saa frem- 

 trœdende, ikke har opgivet samlenotitserne, beviser, at man 

 ogsaa er overbevist om, at disse kan ha vserd for lösningen 

 a\^ rent biologiske spörsmaal. For kun at nsevne flyvetiden, 

 saa er den som bekjendt forskjellig for de forskjellige lokalite- 

 ter; den maa bestemmes sterskilt for hver enkelt lokalitet, 

 saavel for de almindelige som sjeldne arters vedkommende, 

 og det kan jo kun ske ved at man samler eller med sikker- 

 hed iagttar arten. — Man maa ogsaa erindre, at fortegnelser 

 med opgaver over arter, som tiii er almindelige, kan faa be- 

 tydning i fremtiden, naar eventuelle forandringer i faunaens 

 sammenssetning har fundet sted; inden ethvert faunistisk om- 

 raade er jo denne i tidens löb underkastet forandringer, idet 

 endel arter for^vinder, andre optrœder isteden. Kun ved at 

 man paa et givet tidspunkt med mest mulig nöiagtighed faar 

 bestemt arternes udbredelse, kan det vœre muligt efter et större 

 tidsrums forlöb at redegjöre for de indtrufne forandringer. — 

 Det er da ogsaa nok av eksempler paa, at arter som anden- 

 steds er hyppige, paa visse steder ganske mangier, selv om 

 tilsyneladende alle existensbetingelser er forhaanden. Jeg vil 

 i den anledning erindre om nogle bemerkninger av Sparre 

 ScHNEmER i et av hans nyeste arbeider, hvori han netop be- 

 klager sig over, at forfatterne saa ofte undlader at medtage 

 lokalitetsangivelser for arter, som engang har faaet ord for at vœre 

 »almindelige», hvorav fölgen er, at materialet til belysning av 

 deres udbredelse blir saa ufuldstœndigt, at en paalidelig over- 

 sigt derover ikke kan gives. (Det var, saavidt jeg husker, 

 netop under omtalen av de av hr. Reuter saa dybt foragtede 

 »nässelfjärilar», at hr. ScHNEn:)ER kom med disse bemerkninger 

 Jeg har ikke vedkommende avhandling for mig). Et par ek- 

 sempler paa almindelige arters ikke-forekomst paa tilsynela- 



