AURIVILLIUS: SVENSK. INSEKTFAUNA. ly. l; 3—6. 211 



Benen äro af medelmåttig längd; fötterna femledade; bak- 

 fötternas första led är trind och så lång som de fyra följande 

 lederna tillsammantagna. 



Hanen: Antenner 13-Iedade. Bakkroppen med 7 leder. 



Honan: Antenner 12-ledade. Bakkroppen med 6 leder. 



Larverna äro oftast bleka, hvitaktiga, sällan gula. De 

 sakna benpar och lefva af insekter. 



Indelning: Våra getingar tillhöra två naturliga under- 

 familjer, som isynnerhet äro hvarandra väsentligt olika med 

 afseende på lefnadssättet. 



Öfversikt af underfamiljerna. 



A. Klor enkla. Mandibler på utsidan släta, utan fåror. Tvär- 

 fåran vid andra bukledens rot slät, utan åsar. Lefva i 

 samhällen. 1. Sociala getingar. Vcspinœ. 



B. Klor med en tand nära spetsen (fig. 64). 

 Mandibler på utsidan med en eller flera 

 fåror. Tvärfåran vid andra bukledens rot 

 försedd med små upphöjda åsar eller lister. '^* ^ 

 Lefva ej i samhällen, 



2. Solitära getingar. Eitmeninœ. 



Litteraturöfversikt. 



Adlerz, g., Iakttagelser öfver Hoplomertis rcniformis Wesm. — Ent. Tidskr. 

 23, s. 241 — 250. 1902. 



AURIVILLIUS, Chr., Bidrag till kännedomen om våra solitära getingars lef- 

 nadssätt I. 2. — Bih. K. Vet. Akad. Handl. 19: 4 n:o 5 1886 och 

 Öfvers. K. Vet. Akad. Förhandl. 45, p. 605 — 611, 1878. 



Fabre, J. H., Souvenirs entomologiques. 2. Paris. 1882, p, Sl~~9^- 



Thomson, C. G., Hymenoptera Scandinaviae. 3. Lundce. 1874. 8:0. 



L Underfam. Vespinœ. Sociala Getingar. 



Lefva i samhällen, som bestå af hanar, honor och arbetare utom hos 

 Vespa austriaca, som saknar arbetare och lefver såsom snyltgäst hos V. ruf a. 

 Arbetarne öfverensstämma till kroppsbyggnaden alldeles med honorna och 

 kunna endast genom sin mindre storlek skiljas från dessa. Samhällena äro 

 blott ettåriga och grundläggas om våren af en öfvervintrad, befruktad hona 



