AURIVILLIUS: SVENSK INSEKTFAUNA: 13: I: 3—6. 213 



A. Fiender, som angripa de utbildade gctingarne. 



1. Fåglar: bivråken, falkar. 



2. En art af vridvingarnes (Strepsipterernas) egendomliga grupp har an- 

 träffats iefvande hos Polistcs galliens. Den har fått namnet Xcnos 

 vesparum. 



B. Fiender, som angripa biens larver. 



1. Colcoptera : larven till Rhipiphorus paradoxus L. lefver i bon af Vespa 

 vtilgaris och germanica och förtär getinglarverna, larven till den stora 

 staphyliniden Vellejus dilatahis lefver hos bålgetingen, men förtär 

 troligen ej dess larver utan endast deras exkrementer. 



2. Parasitsteklar: bland dessa är en tryphonid Sphecophaga vesparum 

 Ratz, en farlig fiende till de getingar, som bygga i jorden. 



3. Dipiera: Larver af Volucella-dirieT (t. ex. zonaria, inanis och pellu- 

 cens) lefva i kakorna, äta sig frän den ena cellen till den andra och 

 förstöra getingpupporna. — Conops scutellatus Meig. är äfven parasit 

 hos getingar. 



C. Fiender, som angripa det material, hvaraf kakorna äro byggda. 



Den med vaxmotten besläktade Älelissoblaptes anellus H. ScH. lefver i 



kakorna, men torde ej angripa de Iefvande iljuren. 



Förutom här nämnda snyltgäster anträffas en mängd andra insekter 

 såsom flugor af släktena Aiii/ioniyia och Phora, staphylinider af släktena Ho- 

 vialota och Oxypoda, Crxplophagîts&Tiev samt flera andra djur i getingbon. 

 Alla dessa lefva dock sannolikt endast af diverse affall i boet eller af döda 

 djur och äro således att anse såsom renhållningshjon. 



Släktöfversikt. 



A. Bakkroppens första ryggled kort, men lika bred som den 

 andra och framtill tvär, lodrätt afhuggen och alldeles plan 

 eller svagt urhålkad. Munsköldens framkant tvär eller 

 svagt urringad med ett hörn på hvardera sidan, sällan 

 trubbigt afrundad. — Hanens antenner ej omböjda i 

 spetsen. 1 . Vespa. 



B. Bakkroppens första ryggled smalare än den andra, framåt 

 kuUrig och småningom afsmainande. Munsköldens fram- 

 kant i midten spetsigt afrundad utan hörn. — Hanens 

 antenner i spetsen starkt omböjda. 2. Polistes. 



1. Sikt. Vespa L. Egentliga Getingar. 



Hithörande arter äro så väl bekanta för alla, att någon 

 närmare beskrifning ej är behöflig. Från alla andra getingar 

 skiljas de lättast genom första bakkroppsledens ovanliga form. 



