AURIVILLIUS: SVENSK. INSEKTFAUNA. 13: I; 3—6. 215 



I — 3 svarta punkter. Ilalssköldens gula sidokantstreck van- 

 ligen i undre kanten utvidgadt. 6. l^. germanica, 

 ß. Ügonviken endast delvis (nedtill) gul. 



1. Anlennskaftet med ett gult streck på undre sidan. Bak- 

 kroppen ej gulrod vid roten. Munskölden gul, vanligen med 

 I — 3 svarta punkter. Ogonvikens gula streck tjockt. 



7. J'. ausi/iaca. 



2. Antennskaftet svart. Bakkroppens första och andra rygg- 

 leder mer eller mindre gulröda. Munskölden med en stor 

 svart fläck. Ogonvikens gula streck smalt. 8. I', n/fa. 



1. V. crabro L. Bålgetingen. 19 — 35 mm. — Sk. — 

 Hels. ; sällsynt i norra delen. 



2. V. media Retz. Mellangetingen. 15 — 20 mm. — 

 Sk. — Upl. ; ej allmän. 



3. V. }iorvcgica Fabr. Norska getingen. 11 — 17 mm.; 

 var. sa.xonica saknar röda fläckar vid bakkroppens rot och 

 förekommer bland hufvudformen. — Sk. — Lapl.; a. 



4. V. silvcstris Scop. Skogsgetingen. 13 — 20 mm. 



— Sk. — Lpl.; a. 



5. V. vulgaris L. Vanliga getingen. 11 — 20 mm. — 

 Sk. — Lapl.; a. 



6. ]^. germanica Fabr. Tyska getingen. 13-19 mm. 



— Sk. — Lapl.; a. 



7. V. austriaca Panz. Sn^dtgetingen. Denna egendom- 

 liga art, som i det yttre fullkomligt liknar öfriga arter, afviker 

 från de andra väsentligen till lefnadssättet. Den saknar näm- 

 ligen arbetare; bygger inga egna bon, utan lefver såsom snylt- 

 gäst hos följande art. 13 — 17 mm. — Sk.- -Upl.; s. 



8. ]\ rufa L. Rödbandade getingen. 10—20 mm. — 

 Sk. — Lapl.; a. 



2. Sikt. Polistes Latr. Pappersgetingar. 



Genom sin smärtare kroppsform påminna detta släktes 

 arter mera om de solitära getingarne än om arterna af släktet 

 Vespa. Hufvudet och mellankroppen äro korthåriga, och bak- 

 kroppen endast klädd med en tilltryckt sidenskimrande pube- 

 scens. \'i äga blott en art. 



1, P. biglumis L. Svart; skenben och fötter rödgula; 

 antennernas undre sida, munskölden helt och hållet (o^) eller 



