AUKIVILLIUS: SVENSK INSEKTFAUNA. ly. I; 3—6. 217 



2. Boets ingång stängd af en profip, som på ytan hestår af 

 trämassa och ilärundcr af lera. 



Odynous murat ins och bifasciatus. 



'1. Öfversikt af provianteringen. 



Bytet utgöres af: 

 I. Skalbaggslarver. 



A. Curculionidlarver af släktet Phytoyiomus : Hoplonicrtis rcniformis och 

 spinipcs. 



B. Chrysomelidlarver. 



«. Chrysomela [Lina) pofuli, (tre stycken): Odynerus muraritts. 

 8. Chrysomela {Phylhu/ecla) vitellina\ (6 — 12 stycken): Odynerus 

 Mfasciatus. 

 II. rjärillarver. Eumcnes ; Discoclius ; Aucistroccrus. 



Fiender: Många insekter lefva på de solitära getingarnes bekostnad, 

 i det deras larver inkomma i getingens larvkammare och förtära dess förråd 

 eller själfva getinglarven. Bland dylika fiender må anföras: 



A. Guldsteklar: 



1. Chrysis ignihi, hos I.ionoius pubesccns och andra, som bygga i trä. 



2. Chrysis viridula hos Iloplomerus spinipes, 



3. Chrysis nitidula hos Odynerus vnirarius. 



B. Flugor. ^ 



1. Anthrax sinuaia hos Odynertts murarius. 



2. Anthrax œtliiops hos Lionotus pubescens. 



Släktöfversikt. 



Bakkroppens första led med långt skaft, baktill smal med 

 parallella sidor och genom en djup inskärning skild från 

 andra leden, som är minst dubbelt så bred (fig. 67). — 

 Hane: antennernas sista led hakformigt omböjd. 



A. Mellantibierna i spetsen med två sporrar. Mellan- 

 kroppen betydligt längre än bred. — Hane: anten- 

 nernas sista led trubbig, svart. — Hona: antennerna 

 korta, nå ej till vinglocken. 3. Diseoelins. 



B. Mellantibierna i spetsen med blott en sporre. Mel- 

 lankroppen rundad och kort, föga längre än bred. 

 — Hane: antennernas sista led med skarp klolik 

 spets, gul. — Hona: antennerna nå åtminstone till 

 vinglocken. 4. Eumenes. 



