AURIVILLIUS: SVENSK INSEKTFAUNA. 13: I; 3—6. 



:i9 



före midten, skenben och fötter dehås gula; hos hanen äro dess- 

 utoni antennernas sista led, en större eller mindre del af mun- 

 skölden samt ett streck å antennskaftet gula. Hos hufv^ud- 

 formen är andra bakkroppsleden beklädd med tydliga uppräta 

 hår, hos var. pomiformis endast med en fin tilltryckt pube- 

 scens. 11 — 14 mm. — Sk. — norra Upl. 



Bygger halfklotformiga, enrummiga bon af lera (fig. 65) octi insamlar 

 larver af mätare och smafjärilar. Boen fästas vid stenar, stjälkar eller stammar. 



Fig. 66. Hufvud af 

 Eumenes sedt framifrån. 



Fig. 67. Bakkropp af Eumenes 

 sedd otvanifrân. 



5. Sikt. Pterochilus Klug. 



Halsskölden med tydliga, skarpa sidohöm. 

 Mellanryggen utan längsfåror. Efterryggen med 

 midtfåra och afrundade sidor. Första bakkropps- 

 leden ofvan afrundad, kuUrig och slät (utan tvär- 

 list). 



Hanens antenner i spetsen spiralformigt in- 

 rullade. 



1. P. phalcratiis Panz. Hufvudet korthårigt, kroppen 

 i öfrigt nästan naken; svart, en punkt mellan antennerna, ett 

 streck i ögonviken, en punkt bakom ögonen, vinglocken, en 

 fläck under vinglocken, tvä streck å bakryggen samt första — 

 fjärde eller femte ryggledens bakkant vanligen gula; läpp-palper 

 och ben rödgula; höfter, lårringar och lårens rot svarta. 8 

 mm. — Sk., Öl.; s. 



Bygger kolonivis i sandmarker; byte okändt. 



Fig. 68. Läpp- 

 palp af Ptero- 

 chilus. 



