AURIVILLIUS: SVENSK INSEKTFAUNA. 1 3: i; 3—6. 



229 



O^ 



2. O. spiiiipcs L. Bakkrop- 

 pens gula tvärband smala, jämnhre- r 

 da. S — 12 mm. 



Sk. — Lpl. ; a. 



Bygger såsom föregående art. Insamlar 

 larver af vifvelsläktet Phyionomns^ isynnerhet 

 af Ph. folygoni, 7 — 17 stycken i hvarje kam- 

 mare allt efter deras storlek. Såsom parasiter 

 hos denna art lefva Chrysis viridula L. och Fig. 69. Odyiicnts spiiiipes 

 Ilcdyclumn roscuin. I- Hane. 



3. O. uiclanoccphalus Gmel. Andra ryggledens tvär- 

 band på sidorna utvidgadt. 8 — 12 mm. — Sk. — Upl. 



Uppgifves bygga i björnbärsstjälkar. 



4. O. lœvipcs 

 Shuck. S — 10 mm. — 

 Sk. — Sm.; Gotl.; s. 



Bygger celler af sand 

 och lera i stjälkar af björn- 

 bär, fläder m. m. Insamlar 

 larver af PItylotiomus. 



5. O. piibcsccns 

 Thoms. Bakrj'ggen 

 vanligen med gult tvär- 

 streck. 10 — 15 mm. 

 — Sk. — Lapl.; a. 



Bygger i träväggar och 

 tillstänger ingången med en 

 propp af lera. Infångar 

 larver af vecklarefjärilar. 



/'. 



Fig. 70. Mellanben af 

 Odynerus spinifes L. 



» mclaiiocephalus G MEL 



6. O. toiJiciifosus Thoms. Hufvudets och mellankrop- 

 pens behåring längre än hos föregående art. Bakryggen oftast 

 enfärgad, svart. 10—15 mm. — Sk. — Lapl. 



Lefnadssätt okändt. 



7. O. dypcalis Thoms. -''^ ' ^ ^- 



Hufvudet och mellankroppen 

 med tät, men fin, gråhvit be- 

 håring. Honan okänd. 10 

 mm. — Sk. — Upl.; s. 



Fig. 71. Odynerus pubescens Thoms. 

 Lefnadssätt okändt. ,-. 



Hanens antenn. 



