AURIVILLIUS: SVENSK INSEKTFAUNA. 13:1; 3 — 6. 233 



lig, ehuru grund tvärintryckning. Kroppen är oftast ända ut 

 pä fötterna beklädd med grofva, borstlika hår. 



Dolksteklarne tillhöra hufvudsakligen varmare länder och 

 äro hos oss endast företrädda af tre arter. 



Hane: Antenner med 13 leder, deras första led kortare 

 än hos honan. Bakkroppen består af 7 synliga leder. Krop- 

 pen är mindre hårig samt benen spensligare och mindre tag- 

 giga än hos honan. 



Hona: Antenner med 12 leder. Bakkroppen består af 6 

 synliga leder. Benen äro groft byggda och starkt taggiga. 



Larverna äro bleka, hvitaktiga och lefva på i jorden före- 

 kommande skallbaggslarver. 



Föda: Dolksteklarne lefva säsoin utbildade af honung och träffas där- 

 före, isj'nnerhet hanarne, på blommor. 



Lefnadssätt: Dolksteklarnes larver lefva liksom rofsteklarnes af andra 

 insektlarver, hvilka blifvit förlamade af stekelhonan. Dolksteklarnes honor 

 bygga dock inga bon, hvaruti de förlamade larverna inläggas, ulan gräfva sig 

 i stället ned i jorden, där de uppsöka sitt byte, förlama det och lägga elt 

 ägg på detsamma. Benens utbildning till kraftiga gräfben står således i sam- 

 band med detta lefnadssätt. Så vidt kändt är, angripa dolksteklarne endast 

 larver af den stora skalbaggsfamiljen ScarabœidiV. Öfverensstämmelsen i gräf- 

 benens byggnad hos dolksteklarne och hos vissa Scarabœider, t. ex. tordyf- 

 larne, är i hög grad anmärkningsvärd. 



Litteratur. 



Thomson. Hymenoptera Scandinavie T. III. p. 122 — 126. 1874. 

 Fahre, II. Souvenirs entomologicjues. 3. p. i — 69. 1886; 4. p. 

 234—244. 1S91. 



Släktöfversikt. 



A. Ögon hela, utan inskärning på insidan. Framvingarne 

 med två diskfält samt ett eller två kubitalfält, som äro 

 af vanlig form (tig. 77). Halssköldens sidor samt mellan- 

 bröstets framsida med en glänsande fördjupning, hvaruti 

 frambenen kunna inläggas. Vingmärke tydligt. 



1 . Tiphia. 



B. Ögonen på insidan ofvan midten med en stor och djup 

 inskärning. Framvingarne med blott ett diskfält, men två 

 smala, snedt liggande kubitalfält och litet, oregelbundet 



