331 



Schlick intet publicerede om sine Smaahvepse, et af de 

 Felter, hvor han sad inde med en overordentlig Viden. 

 For den, der først lærte ham at kende i hans ældre Aar, 

 er det jo ikke saa let at danne sig en Mening herom. 

 Schlick var stor og kraftig bygget og havde en tung 

 Gang, der var et vist Præg af Ladhed eller Tunghed over 

 hans Skikkelse. Dette var maaske et Udslag af hans sjæle- 

 lige Tilstand. En Mærkelighed ved hans Samlinger er det 

 f. Eks., at der i dem rummes Masser af Dyr, som man 

 kun faar ved „at rode" paa alle mulige Lokaliteter. Det 

 passede ham rigtig at lægge sig ned og bruge Spaden, 

 medens den Del af Samlervirksomheden, der kalder paa 

 de mere mobile, laa ham fjernere. Af Tachiner havde han 

 forholdsvis lidt, men Jagten paa disse lynsnare Snyltere for- 

 drer ogsaa større Hurtighed, end han var i Besiddelse af. 

 Hans Tunghed tog ikke af med Aarene, men alligevel 

 tror jeg, at dette Forhold har lidet at gøre med hans 

 Ulyst til at skrive. Schlick var først og fremmest Frilufts- 

 manden, hvem det tidlige Foraar ingen Ro lod have i 

 Byens snævre Gader, og som først gik i Hi henimod Jul. 

 Det var vist med meget Besvær, at hans Venner, f. Eks. 

 Bud de- Lund, fik ham til at tage Pennen i Haand og 

 nedskrive de „Biologiske Bidrag". Hvad skulde han. Na- 

 turens Søn, med en Pen; Ketseren eller Spaden faldt ham 

 bedre i Haanden. Og saa var han en yderst kritisk Natur. 

 Han havde meget let ved at se Fejlene hos de tidligere 

 Forfattere af Hvepsebøger, og utallige var hans Bemærk- 

 ninger om den Letsindighed, hvormed Arter opstilles paa 

 enkelte Individer; mange var de Fejl, han ved Hjælp af 

 sine egne Samlinger kunde paapege hos selv de dygtigste 

 Hymenopterologer, og forsvindende lille var hans Respekt 

 for alle disse Indsamlinger, der ikke støttede sig til Klæk- 

 ninger og Indsamling af biologisk Materiale. Jeg tror da, 

 at Grunden til, at man ikke kunde faa Schlick til at 

 skrive om Hvepse, var dels den, at Skriveri ikke laa for ham, 

 dels den, at han følte, at han ikke kunde yde det fuld- 



