■■ 



332 



komne ved Hjælp af den Viden, han og hans Tid ejede, 

 og "derfor foretrai< slet intet at yde. Anderledes var det 

 med Billelarverne; her følte han sig paa sikker Grund, 

 og det er derfor naturligt, at hans faa Publikationer hand- 

 ler om disse Dyr.*) 



Har Schlicks Virksomhed saaledes kun sat sig ringe 

 Spor i Litteraturen, saa har hans Arbejde i Entomologisk 

 Forening til Gengæld været af største Betydning for dansk 

 Entomologi. Naar der nu her i Landet findes en Stab af 

 udmærkede Samlere, baade Systematikere og Biologer, da 

 er dette væsentlig Schlicks Fortjeneste. Han var gennem 

 Aarene en udmærket Lærer og Vejleder for de unge. 

 Han var for os den gode Ven med den uudtømmelige 

 Viden; han var den, der kunde og vilde fortælle, hvor den 

 eller den Art skulde findes, han kunde hjælpe os paa den 

 første og vanskeligste Del af vor Bane, naar Dyrene skulde 

 bestemmes, og han var den utrættelige Leder paa Eks- 

 kursionerne for de skiftende Kuld af Entomologer. Han 

 havde sine Særheder; han vilde f. Eks. meget nødig give 

 sine Dyr fra sig, medens han tværtimod med stor Glæde 

 tog mod gode Dyr fra yngre Samlere. Om at gøre Gen- 

 gæld var der sjældent Tale fra hans Side. Dog jeg i det 

 mindste fandt stedse, at der var god Mening i, at han 

 tog mod Bidrag fra de unge uden at give noget i Bytte, 

 for vi havde jo alt faaet Betaling, vi havde høstet, hvor 

 han havde saaet, vi blev ført midt ind i Eventyrets Land, 

 uden som han at maatte kæmpe os derind. 



Der er dog blandt Schlicks Efterladenskaber fundet en Række 

 Notitser, som viser at, han har været inde paa en Publication om 

 Hvepse. Hans Søn meddeler mig, at det var paa hans Opfordring 

 Schlick tog fat paa Arbejdet med Hvepsene. Optegnelserne viser, 

 at der er gjort en Del Forarbejder aabenbart tU et storre Værk. 

 Jeg kunde tænke mig, at der ligger en Vinters Arbejde gemt her, 

 men Foraaret har saa atter trukket Schlick ud til Billelarverne, 

 og alle gode Forsætter om Hvepse var vejret bort, og Traaden er 

 aldrig senere blevet knyttet, der hvor den var bristet. 



